Справа № 380/23551/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 рокусправа № 380/23551/23
м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

установив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» до Львівської митниці з вимогою визнати протиправною та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100472/2 від 03.08.2023.

В обґрунтування позову зазначив, що 03.10.2022 року між ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» та LLC «Larchfield Limited» укладено контракт № 23, відповідно до якого продавець зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати на умовах контракту товари.

Відповідно до Інвойсу № 43826 від 17.06.2023 продавець зобов`язувався поставити, а покупець прийняти і оплатити товар на загальну суму 11916,77 доларів США. З метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, уповноваженим позивачем декларантом подана митна декларація № 23UA35U0 від 03.08.2023 з необхідними документами. Митна вартість товару була визначена відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України - за основним методом, а саме за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Позивач вважає, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими, та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх дані піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом (резервним) здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Наголошує, що не беручи до уваги інформацію, яка зазначена у поданих документах, митниця зробила хибний висновок, що декларантом не подані документи, які потрібні для визначення митної вартості товару, тому Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість товару. Вказує, що рішення яке оскаржується не містять жодних пояснень, щодо зроблених контролюючим органом коригувань на обсяги партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, тощо.

Позивач зазначає, що митний орган не навів жодних правомірних обґрунтувань як підставу визначення митної вартості товару, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення, при цьому сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях та документально не підтверджені. Крім цього, при встановленні відсутності достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідно надати для підтвердження того чи іншого показника.

Таким чином, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості.

З урахуванням наведеного, просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, 27.10.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказав, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією № 23UA60U9 від 03.08.2023 було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та було виявлено, що: - у коносаменті від 17.06.23 № NQDEC230607202 «Freight Payable at» вказано «Freight collect», тобто фрахт оплачується у місці призначення, що суперечить умовах поставки CIF. У експортній декларації країни відправлення умови поставки 00518723 вказано FOB. Тобто умови оплати за транспортні витрати вказані у експортній не відповідають умовам, що вказані у коносаменті. У фактурі від 17.06.23 № 43824 умови поставки CIF Gdansk, такі умови поставки застосовуються до морських перевезень. Проте, згідно посередницької фактури SDFE3230602-2 товар приплив на умовах FOB, та вже знаходиться у Гданську; - згідно наданої до митного контролю CMR б/н від 01.08.2023 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником є ФОП ОСОБА_1 . Проте за зазначеним маршрутом із цим суб`єктом, декларантом не надано договір перевезення, рахунок-фактуру, платіжні документи, заявку, та інші комерційні документи, що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів.

На вимогу митного органу декларантом надано: експортну декларацію країни відправлення 00518723, в якій вказано номер коносаменту 177XSHSHQ5174V, такий документ до митного оформлення не надано, тому неможливо до кінця впевнитися у достовірності такого документу; посередницьку фактуру SDFE3230602-2, при порівнянні із вартістю продажу для ТОВ «Еколан Інгредієнти» встановлено, що маржа не покриває операційні та постійні витрати продавця і не забезпечує отримання прибутку, що робить цю операцію економічно недоцільною. Разом з тим надані декларантом документи не містять інформації яка спростовує виявлені розбіжності.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнала заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД UA 209230/2023/022319 від 05.03.2023, де вартість такого товару становить 1,6 дол. США за кг (даного виду товару). Різниця платежів склала 442457,14 гривень.

Зважаючи на викладене, Львівська митниця вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, просив відмовити у задоволенні позову.

06.11.2023 року товариством подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідачем у відзиві не зазначено та не спростовано те, що декларантом було подано всі наявні документи, що визначає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу. На переконання товариства, митниця була зобов`язана зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Вважає позовні вимоги обґрунтованими, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 27.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» (далі - ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ»/позивач) є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 34763972, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

03.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» (Покупець) та Larchfield Limited (Продавець) укладено Контракт № 23, відповідно до якого Продавець зобов`язується постачати, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати на умовах цього Контракту Товари в асортименті та кількостях, зазначених в Інвойсах, що є невід`ємною частиною цього Контракту. Товари за Контрактом поставляються на умовах постачання згідно з Інкотермс 2020. Місце та умови поставки кожної партії Товару буде узгоджено додатково та зазначено у відповідних Інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту.

Відповідно до інвойсу №43826 від 17.06.2023 предметом поставки є: Прямий ровінг (рівниця) з скловолокна, використовується у виробництві конструкційних склопластиків методом намотування й пультрузії, у бабінах: Roving for pultrusion ECR17-2400D-601, прямий, у бобінах, діаметр елементарної нитки 17,3мкм- 20870кг. Продукція переміщується на клеєних піддонах з фанери. Торгівельна марка SHANDONG FIBERGLASS Країна виробництва CN Виробник SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP, на умовах поставки CIF PL Gdansk. Розрахована декларантом митна вартість товару 11916,77 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, уповноваженим представником позивача 03.08.2023 подано митну декларацію № 23UA35U0 разом з пакетом документів, які підтверджують митну вартість товару, а саме: - пакувальний лист (Packing list) № 3587 від 17.06.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 43826 від 17.06.2023; - коносамент (Bill of lading) NQDEC230607201 від 17.06.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № б/н від 01.08.2023; - декларація про походження товару (Declaration of origin) № 43826 від 17.06.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № А230800002 від 01.08.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 2023-09675 від 01.08.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № 825 від 04.07.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № б/н від 01.08.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 23 від 03.10.2022; - договір про надання послуг митного брокера № 107/21-Т від 01.10.2021; - договір (контракт) про перевезення № 200036 від 19.05.2020; - договір (контракт) про перевезення № 2351 від 03.07.2023; - договір (контракт) про перевезення Додаткова угода № 3 від 29.12.2022; - інші некласифіковані документи інформація виробника від 17.06.2023.

Надання зазначеного пакету документів Львівською митницею не заперечується.

Львівською митницею було складено повідомлення декларанту з вимогою надати додаткові документи для підтвердження митної вартості.

ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» листом від 03.08.2023 № 279 подало додаткові документи, а саме: інвойс від виробника Shandong Fiberglass Group Corp № SDFE3230602-1 від 12.06.2023; - проформа інвойс від виробника Shandong Fiberglass Group Corp № SDFE3230602 від 31.05.2023; - експортна декларація країни відправлення № 00518715 від 15.06.2023; - платіжне доручення Larchfield Ltd № б/н від 05.06.2023 на передплату; - платіжне доручення Larchfield Ltd № б/н від 17.07.2023 на доплату; - платіжна інструкція в іноземній валюті ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» № 297 від 28.07.2023; - прайс лист виробника № б/н від 24.05.2023; - Letter Price confirmation № б/н від 17.06.2023; - Letter Price confirmation (переклад українською) № б/н від 17.06.2023; - сертифікат про походження № С00057 від 16.06.2023; - заявка ТОВ «Альфатранс» № 8/50-1 (1К) Shandong Fiberglass від 16.06.2023; - заявка ТОВ «Девік Консалтинг» № 16/50-1 Shandong від 28.07.2023; - рахунок ТОВ «Девік Консалтинг» № 477 від 01.08.2023.

У листі від 03.08.2023 № 279 ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» повідомило Львівську митницю, що не має наміру подавати додаткові документи для здійснення митного оформлення, окрім тих, що вже подані, в тому числі цим листом, оскільки вважає, що надало всі необхідні документи для митного оформлення, передбачені законодавством.

03.08.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100472/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002053 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100472/2 від 03.08.2023 відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару за ціною договору у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД UA 209230/2023/022319 від 05.03.2023 де вартість такого товару становить 1,6 доларів США за кг. (даного виду товару).

ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» з метою уникнення простою імпортованого товару подано нову вантажну митну декларацію № 23UA49U0 від 03.08.2023, де зазначено обчислений відповідачем показник митної вартості товару.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ст. 1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої вказаної статті Кодексу, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частина третя статті 57 МК України передбачає, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 згаданого Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Відповідно до статті 63 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 згаданого Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями згаданої статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відсутність аналізу підстав, за яких митний орган дійшов висновку про коригування митної вартості, унеможливлює прийняття обґрунтованого рішення, адже вказані обставини є ключовими під час дослідження правомірності прийнятого митним органом рішення.

Відтак, надаючи правову оцінку застосуванню контролюючим органу резервного методу коригування митної вартості, суд повинен дослідити те, чи було дотримано умов, за яких митний орган повинен застосовувати методи визначення митної вартості під час коригування вартості, оскільки саме дотримання таких умов в поєднанні з належним обґрунтуванням необхідності їх застосування і є підтвердженням правомірності рішення. Поряд з цим, порушення будь-якої умови, під час прийняття рішення, є підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування.

За таких обставин суд повинен дослідити дотримання умов, за яких виник предмет спору.

Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.10.2021 у справі № 140/947/20.

Відтак у вимірі спірних правовідносин суд вважає за доцільне проаналізувати наявність у митного органу підстав для витребування додаткових доказів на підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.

Стаття 49 МК України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII згаданого Кодексу та згаданою главою.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частина перша статті 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та додаткових документів на вимогу митного органу наведено у статті 53 Митного кодексу України.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частини четвертої вказаної статті визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.03.2021 у справі №809/857/17.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Окрім цього, суд зауважує, що, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі № 821/1050/17.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частиною другою статті 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

За таких обставин суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що тягар доказування заявленої митної вартості покладається на декларанта.

Резюмуючи надання оцінки наявності у відповідача підстав для витребування додаткових доказів, суд звертає увагу на те, що митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови чи терміни оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови чи терміни оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю.

Надаючи оцінку обставинам, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, уповноваженим представником позивача 03.08.2023 подано митну декларацію № 23UA35U0 разом з пакетом документів, які підтверджують митну вартість товару, а саме: - пакувальний лист (Packing list) № 3587 від 17.06.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 43826 від 17.06.2023; - коносамент (Bill of lading) NQDEC230607201 від 17.06.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № б/н від 01.08.2023; - декларація про походження товару (Declaration of origin) № 43826 від 17.06.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № А230800002 від 01.08.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 2023-09675 від 01.08.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № 825 від 04.07.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № б/н від 01.08.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 23 від 03.10.2022; - договір про надання послуг митного брокера № 107/21-Т від 01.10.2021; - договір (контракт) про перевезення № 200036 від 19.05.2020; - договір (контракт) про перевезення № 2351 від 03.07.2023; - договір (контракт) про перевезення Додаткова угода № 3 від 29.12.2022; - інші некласифіковані документи інформація виробника від 17.06.2023.

Надання зазначеного пакету документів Львівською митницею не заперечується.

Львівською митницею було складено повідомлення декларанту з вимогою надати додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Надання зазначеного пакету документів Львівською митницею не заперечується.

Львівською митницею було складено повідомлення декларанту з вимогою надати додаткові документи для підтвердження митної вартості.

ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» подано додаткові документи, а саме: - інвойс від виробника Shandong Fiberglass Group Corp № SDFE3230602-1 від 12.06.2023; - проформа інвойс від виробника Shandong Fiberglass Group Corp № SDFE3230602 від 31.05.2023; - експортна декларація країни відправлення № 00518715 від 15.06.2023; - платіжне доручення Larchfield Ltd № б/н від 05.06.2023 на передплату; - платіжне доручення Larchfield Ltd № б/н від 17.07.2023 на доплату; - платіжна інструкція в іноземній валюті ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» № 297 від 28.07.2023; - прайс лист виробника № б/н від 24.05.2023; - Letter Price confirmation № б/н від 17.06.2023; - Letter Price confirmation (переклад українською) № б/н від 17.06.2023; - сертифікат про походження № С00057 від 16.06.2023; - заявка ТОВ «Альфатранс» № 8/50-1 (1К) Shandong Fiberglass від 16.06.2023; - заявка ТОВ «Девік Консалтинг» № 16/50-1 Shandong від 28.07.2023; - рахунок ТОВ «Девік Консалтинг» № 477 від 01.08.2023.

Надання додаткових документів Львівською митницею також не заперечується.

03.08.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100472/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002053 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100472/2 від 03.08.2023 відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару за ціною договору та зазначено, що за результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - у коносаменті від 17.06.2023 № NQDEC230607201 «Freight Payable at» вказано «Freight collect», тобто фрахт оплачується у місці призначення, що суперечить умовах поставки CIF; - y експортній декларації країни відправлення 00518715 умови поставки вказано FOB. Тобто умови оплати за транспортні витрати вказані у експортній не відповідають умовам, що вказані у коносаменті; - у фактурі від 17.06.2023 № 43826 умови поставки CIF Gdansk, такі умови поставки застосовуються до морських перевезень. Проте згідно посередницької фактури SDFE3230602-1 товар приплив на умовах FOB, та вже знаходиться у Гданську; - згідно наданої до митного контролю CMR б/н від 01.08.2023 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником є PE Sereda Andrii, а в довідках на транспорт заявлений перевізник ТОВ «Девік консалтинг». Проте за зазначеним маршрутом декларантом не надано договір перевезення, рахунок-фактуру, платіжні документи, заявку, та інші комерційні документи, що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2.1. Контракту № 23 від 03.10.2022, ціни на товари встановлені у доларах США та ЄВРО та включають вартістю упаковки, маркування та піддонів та вказуються в Інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» при митному оформленні зазначив ціну товару в сумі 11916,77 доларів США відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) № 43826 від 17.06.2023, оскільки відповідно до умов контракту № 23 від 03.10.2022 ціна товару, що підлягає поставці зазначається у інвойсах, що свідчить про виконання умов контракту № 23, та можливості встановлення ціни товару.

Встановлені судом фактичні обставини дають підстави стверджувати, що позивачем разом з митною декларацією подано повний пакет документів, визначений ч.2 ст.53 МК України, які підтверджують митну вартість товару.

Натомість відповідач не довів, що подані у відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України декларантом документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за придбаний товар, а також те, що документи для підтвердження числових значень складових митної вартості надано не в повному обсязі та містять розбіжності та мають невідповідності, що не дає можливості впевнитись в достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товару.

Більш того, митним органом не доведено, що прямий ровінг (рівниця) з скловолокна, мають аналогічне маркування (якість матеріалу, фактура і т.д.) з товаром зазначеним в митний декларації № UA209230/2023/022319 від 05.03.2023 на підставі якої здійснювалося коригування митної вартості товару.

Таким чином, суд зазначає, що митний орган не може здійснювати коригування митної вартості товару на підставі інших митних декларацій, оскільки, не доведено, що прямий ровінг (рівниця) з скловолокна мають аналогічне маркування (якість матеріалу, фактура і т.д.), що в свою чергу впливає на ціну товару.

Щодо твердження відповідача, що відсутні відомості щодо включення навантажувально-розвантажувальних робіт та портових зборів до вартості товару, суд зазначає наступне.

За умовами поставки FOB витрати на транспортування товарів до порту на митній території України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту на митну територію України при розрахунку митної вартості додавались до ціни, що була фактично сплачена.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № 23UA35U0 від 03.08.2023 року митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією відповідний пакет документів, що дає змогу митному органу визначити митну вартість товарів первинно з митної декларації, за якою було відмовлено у випуску товарів. Зауваження митниці до поданих документів не стосується числових значень складових митної вартості та були спростовані документами, що подані до митного контролю та додатково разом з заявами в порядку ст.55 МК України.

Таким чином, на переконання суду, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару, а підстав для невизнання позивачем заявленої митної вартості не було.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15 висловив позицію, згідно з якою у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Щодо доводів відповідача в частині відсутності всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, суд зазначає наступне.

ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» 28.07.2023 сплатило 11916,77 доларів США Larchfield Ltd згідно інвойсу № 43826 від 17.06.2023, що підтверджується випискою по особовим рахункам за 28.07.2023, платіжною інструкцією в іноземній валюті № 297 від 28.07.2023 та довідкою AT ПІРЕУС БАНК МКБ № 778 від 22.08.2023.

Отже, ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» у повному обсязі здійснило оплату партії товару.

Щодо доводів відповідача в частині протирічь у коносаменті від 17.06.2023 № NQDEC230607201, суд зазначає наступне.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що у коносаменті від 17.06.2023 № NQDEC230607201 «Freight Payable at» вказано «Freight collect», тобто фрахт оплачується у місці призначення, що суперечить умовах поставки CIF. У експортній декларації країни відправлення умови поставки 00518715 вказано FOB. Тобто умови оплати за транспортні витрати вказані у експортній не відповідають умовам, що вказані у коносаменті. У фактурі від 17.06.2023 № 43826 умови поставки CIF Gdansk, такі умови поставки застосовуються до морських перевезень. Проте, згідно з посередницькою фактурою SDFE3230602-2 товар приплив на умовах FOB, та вже знаходиться у Гданську, оскільки умови поставки FOB стосується постачальника (Larchfield Ltd) і виробника (Shandong Fiberglass Group Corp), а умови поставки CIF стосується постачальника (Larchfield Ltd) та покупця (ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ»).

Таким чином суперечностей у вказаних положеннях немає, оскільки фрахт оплачує компанія постачальник Larchfield Ltd, яка купує товар у відправника SHANDONG FIBERGLAS GROUP CORP, відповідно до посередницької фактури SDFE3230602-1 та продає ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» згідно із інвойсом № 43826 від 17.06.2023.

Щодо доводів відповідача в частині протирічь у графах 16 та 23 (перевізником є PE Sereda Andrii, а в довідках на транспорт заявлений перевізник ТзОВ Девік консалтинг), суд зазначає наступне.

Між ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» (Замовник) та ТОВ «ДЕВІК КОНСАЛТИНГ» (Експедитор) укладено Договір транспортного експедирування № 2351 від 03.07.2023, відповідно до якого Замовник замовляє, а Експедитор бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок Замовника протягом строку дії даного Договору організувати виконання визначених даним Договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів Замовника автомобільним транспортом по території України та інших держав.

28.07.2023 оформлено заявку № 15/50 Shandong 2 avto до Договору транспортного експедирування № 2351 від 03.07.2023.

ТОВ «ДЕВІК КОНСАЛТИНГ» виставлено ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» рахунок на оплату № 477 від 01.08.2023, який сплачений відповідно до платіжної інструкції № 758 від 21.08.2023.

Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 477 від 07.08.2023 підтверджується надання послуг з міжнародних перевезень.

Суд зазначає, що дані документи додавався до митної декларації під час митного оформлення імпортованого товару.

ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» договору з PE Sereda Andrii не укладало і, відповідно, платежів не здійснювало.

Послуги ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» надавало саме ТОВ «ДЕВІК КОНСАЛТИНГ» відповідно до Договору № 2351 від 03.07.2023 та наданої заявки.

Таким чином, суд критично оцінює твердження відповідача щодо протирічь у графах 16 та 23, адже для підтвердження вартості послуг перевезення позивач надав достатньо доказів з яких детально розписано маршрут перевезення вантажу, вартість транспортних та експедиційних послуг. До цього ж, відповідач не довів, що наданих документів було недостатньо для перевірки такої складової митної вартості товару, як витрати на перевезення.

Більш того, суд зазначає, що вказані відповідачем обставини жодним чином не впливають на визначення митної вартості товару у спірному випадку, а позивач до митного оформлення надав усі наявні у нього документи на перевезення вантажу.

Щодо доводів відповідача в частині ненадання коносаменту 177XSHSHQ5175V, суд зазначає наступне.

По-перше, митна декларація країни відправлення не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів в розумінні ст. 53 МК України.

По-друге, твердження митниці про те, що в експортній декларації країни відправлення зазначено інший номер коносаменту є неправильним, оскільки в митній декларації країни відправлення у графі «Номер коносаменту» вказано номер букінгу 177XSHSHQ5175V, тобто номер бронювання місця на судні (booking ref).

По-третє, ТОВ «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється відповідно до законодавства Китаю, та внесення до неї відповідної інформації.

Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 у справі № 813/1350/14 висловив позицію про те, що позивач не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності де законодавства Китаю, та внесення до неї відповідної інформації.

До того ж, варто зазначити, що в митній декларації країни відправлення є найменування покупця Larchfield LTD, номер інвойсу SDFE3230602-1 ціна товару, та інші дані, що спростовують сумніви щодо достовірності цього документу.

Щодо застосування резервного методу

Частина друга статті 55 МК України визначає, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначені висновки випливають, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, тому такий підхід для формування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості прямо суперечить наведеним вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі №815/1670/17, та підтримана у постанові від 19.09.2022 у справі №1.380.2019.004890.

У постанові від 25.09.2020 у справі №810/2520/16 колегія суддів Верховного Суду погодилась із висновком судів попередніх інстанцій, що на підтвердження правомірності коригування митної вартості товарів відповідач у своїх рішеннях не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

З оскарженого рішення видно, що джерело коригування митної вартості задекларованих позивачем товарів за резервним методом митна декларація від 05.03.2023 № UA209230/2023/022319.

Проте оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядними методами, що додатково свідчить про його необґрунтованість.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, а, в свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Зважаючи на викладені порушення, допущені митним органом при здійснення коригування митної вартості товарів, суд дійшов висновку про невідповідність рішення про коригування митної вартості товарів від 03.08.2023 № UA209000/2023/100472/2 критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог частини 1, пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до правил абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» (04116, м. Київ, вул. Митрофана Довнар-Запольського, буд. 5; ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100472/2 від 03.08.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛАН ІНГРЕДІЄНТИ» () судовий збір у сумі 10671 (десять тисяч шістсот сімдесят одну) гривню 68 копійок.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна