Справа № 480/3906/22
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
29 лютого 2024 року Справа № 480/3906/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 01.02.2022 № 33/39-3068, виданої Державною установою МВС України "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області", починаючи з 01.12.2019, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виданої Державною установою МВС України "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області" довідки про розмір грошового забезпечення від 01.02.2022 № 33/39-3068 з урахуванням раніше виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13.02.2024 ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить замінити стягувача у справі (виконавчому листі) № 480/3906/22, - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його правонаступником - ОСОБА_1 , який є його сином та таким, що прийняв спадщину після смерті батька.

У судове засідання заявник та представник відповідача у справі не прибули, про дату, час, і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Заявник подав до суду заяву про розгляд поданої заяви без його участі (а.с.65,66). Відповідно до ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання у справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно зі ст.ст. 10, 229 КАС України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Сумській області перерахувало ОСОБА_2 пенсію з 01.12.2019, однак не виплатило її через відсутність бюджетних призначень на цю мету.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с.36,53).

Заявник - ОСОБА_1 - заяву обґрунтовує тим, що є сином позивача в цій справі, та після його смерті прийняв спадщину за законом. Тому з огляду на положення ст. 379 КАС України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" вважає, що саме він є правонаступником і має законне право отримати невиплачені його батьку за життя грошові кошти, нараховані на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 у справі № 480/3906/22.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в судочинстві участь останнього.

Крім того, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом і передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 379 КАС України, згідно з якою у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, обов`язковою умовою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження та правонаступництво сторони, що вибула, іншим суб`єктом з переходом прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При цьому, за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить про те, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 цього Закону.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум є доходом сім`ї.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 звертався до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про отримання сум пенсії, що підлягали виплаті його батьку - пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, саме в порядку ст. 61 вказаного Закону. Натомість матеріалами справи підтверджується, що він звертався до ГУ ПФУ в Сумській області відповідно до ст. 1227 ЦК України з заявою про виплату недоотриманої пенсії йому як спадкоємцю померлого пенсіонера, що підлягала виплаті його батьку - отримувачу пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" - і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю (а.с.37,57).

При цьому, слід відмітити, що у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що " у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя."

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, яка забезпечується пенсією в разі втрати годувальника, реалізували своє право на неодержану пенсію в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" , шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону країни "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"), проте не отримали таку виплату й оскаржують прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 200/12094/18-а.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заміна стягувача у виконавчому листі в цьому випадку не є належним способом захисту прав заявника, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.М. Опімах