Справа № 569/4002/24
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4002/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Литвиненко В.М.

з участю представника позивача - Тітковець Ж.В.

відповідача Стрелкова М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про продовження строку затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на 6 місяців,-

В с т а н о в и в:

27 лютого 2024 року представника Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області звернулась до Рівненського міського суду з позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про продовження строку затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на 6 місяців.

В обґрунтування позову вказують, що Рішенням Рівненського міського суду від 04.09.2023 адміністративний позов УДМС задоволено, щодо іноземця прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення в подальшому заходів примусового видворення за межі України та поміщення в ПТПІ строком на 6 місяців. Відповідно до повідомлення Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства термін перебування іноземця закінчується 04.03.2024. На протязі часу перебування іноземця в ПТПІ, заходи, які здійснені УДМС та спрямовані на ідентифікацію особи, виготовлення документів на повернення виявилися безрезультатними, оскільки відповідно до змісту листа від 06.07.2022 Міністерства закордонних справ України дипломатичні відносини з росією розірвано, припинено діяльність посольств, консульських установ держави-агресора на території України. Водночас, відсутність доказів того, що відповідач є громадянином росії, відсутність паспортного документа, що дає право перетину кордону, виключає можливість застосування до іноземця процедури примусового видворення за межі України. У зв`язку з цим звертаються до суду з даним позовом.

Представник Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області Тітковець Ж.В. в судовому засіданні позов підтримала і просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що він має намір виїхати з України, просить не продовжувати строк затримання.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що співробітниками міграційної поліції ГУНП в Рівненській області 01.09.2023 до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі- РМВ УДМС) для з`ясування обставин щодо порушення міграційного законодавства України, доставлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі-іноземець), який звільнився з ДУ «Городищинська виправна колонія (№ 96)».

За наявними в РМВ УДМС обліками будь-яка інформація про іноземця відсутня. Документи що посвідчують особу та дають право на виїзд з України у іноземця відсутні.

Відповідно до інформації, що розміщена на сайті «Судова влада», довідки з особової справи № 24-С-14 ДУ «Городищинська виправна колонія (№ 96)» та пояснень іноземця встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красноярськ, російської федерації, росіянин, громадянин російської федерації, з середньою освітою, неодружений, до засудження проживав в с. Олексіївка, Нікопольського району, Дніпропетровської області. Здійснив в`їзд в Україну у приватних справах в кінці 1991 року та не покинув територію України після закінчення дозволеного терміну перебування. На протязі 2006-2014 років вчинив ряд кримінальних злочинів передбачених статтями 115 ч. 1, 15 ч.2-115 ч.2 п.13, 71 КК України за якими був засуджений 27.12.2006 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області до 8 років позбавлення волі; 26.06.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області до 10 років 1 місяця позбавлення волі. Відбував покарання в ДУ "Городищинська виправна колонія (№ 96)».

Рішенням Рівненського міського суду від 04.09.2023 у справі №569/16687/23 адміністративний позов УДМС задоволено, прийнято рішення про затримання громадянина російської федерації ОСОБА_2 з метою ідентифікації та забезпечення в подальшому заходів примусового видворення за межі України та поміщення в ПТПІ строком на 6 місяців.

Відповідно до повідомлення Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства термін перебування іноземця закінчується 04.03.2024.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються: Конституцією України, Законом України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (далі - Закон № 3773-VI), Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/171/150 (далі-Інструкція_№ 353/171/150 ), Типовим положенням про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 № 1110 (далі - Положення № 1110); Інструкцією про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141 (далі - Інструкція № 141).

Відповідно п. 7 ч. ст.1 Закону № 3773-УІ іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1 ст. 30. Закону № 3773-VІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону № 3773-VІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону № 3773-УІ іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Зазначені правові норми кореспондуються з Інструкцією №353/171/150 та Положенням №1110.

Так, відповідно до п.2, п.4 розділу IV Інструкція №353/171/150; п. 1 Положення № 1110 до ПТПІ поміщуються іноземці: стосовно яких суд прийняв рішення про примусове видворення; стосовно яких суд прийняв рішення про затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затримані за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; затримані органами ДМС на строки та в порядку, передбачені законодавством України.

Іноземці, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, поміщуються до ПТПІ на строк, необхідний для їх ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше ніж на вісімнадцять місяців.

Так само, відповідно до п. 5 Положення № 1110 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Строк тримання затриманих іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців з дня фактичного затримання особи.

За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи передачу відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, цей строк може бути продовжений, але не більш як до вісімнадцяти місяців.

Відповідно до розділу VI Інструкції № 353/171/150 якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Згідно ч. 12 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3ст. 90 КАС України).

Судом встановлено, що позивачем вчинялися заходи з метою ідентифікації громадянина російської федерації ОСОБА_1 , виготовлення документів на повернення виявилися безрезультатними, оскільки відповідно до змісту листа від 06.07.2022 Міністерства закордонних справ України дипломатичні відносини з росією розірвано, припинено діяльність посольств, консульських установ держави-агресора на території України.

Водночас, відсутність доказів того, що відповідач є громадянином росії, відсутність паспортного документа, що дає право перетину кордону, виключає можливість застосування до іноземця процедури примусового видворення за межі України.

Відтак, у даному випадку наявні визначені ст.289 КАС України підстави для продовження строку затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а тому строк затримання слід продовжити.

Разом з тим, як передбачено п. 11 ст.289 КАС України строк затримання може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За наведених обставин, заявлені позовні вимоги слід задовольнити з урахуванням граничного законодавчо встановленого строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При ухваленні даного рішення судом також враховуються рішення ЄСПЛ з питань обмеження права на свободу, передбаченого підпунктом "f" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

За приписами ч. 18 ст. 289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в Пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Тобто, у разі апеляційного оскарження цього рішення, відповідач буде продовжувати утримуватися в Пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до завершення апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 19, 77, 241-246, 255, 271, 288, 289, 295 КАС України, суд,-

В и р і ш и в :

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про продовження строку затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на 6 місяців - задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають на території України на 6 місяців.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, м.Рівне, вул.16 Липня, 6

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця перебування Волинський ПТПІ, вул. Перемоги, 27, с. Журавичі, Луцький район, Волинська область.

Суддя Харечко С.П.