Справа № 362/8267/23
Суддя: Попович О. В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 362/8267/23
провадження № 2-а/362/7/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення й установив:

Суть спору. Процедура

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції (03151 м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, надалі також відповідач) з вимогами скасувати постанову від 08 липня 2022 року серії 2АВ № 00512237 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підставами позову є невідповідність оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства та порушення з огляду на це прав позивача. Так, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП з огляду на порушення з його боку вимог пункту 12.9.(б) ПДР України, а саме перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів на 31 км/год. під час руху Hyndai, номерний знак НОМЕР_1 , із швидкістю 102 км/год. Порушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом Каскад. Ключовими аргументами позову є те, що в місці розташування та зйомки пристроєм дорожньої обстановки діє обмеження швидкості 110 км/год., а отже відсутній склад адміністративного правопорушення. Таке твердження обґрунтовано тим, що пристрій Каскад розташований близько 200 метрів за перехрестям траси Е95 та вул. Вокзальної смт. Глеваха і знімає автомобілі, що рухаються в напрямку м. Київ; знак обмеження швидкості «70» розташований до перехрестя та не дублюється після перехрестя; на думку позивача, з урахуванням розділу 3 ПДР України починаючи з перехрестя діє загальне обмеження швидкості для даної дороги, яке згідно із п.12.6 ПДР складає 110 км/год. Також позивач указує на те, що не тільки він користується вказаним автомобілем, а з постанови неможливо встановити, хто саме керував автомобілем.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. У відзиві на позов відповідач наполягає на правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з оспорюваною постановою та дотриманні процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. З-поміж іншого, відповідач наголосив на тому, що постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 2АВ № 00512237 від 08 липня 2022 року винесену інспектором ДПП Боровською Надією Вікторівною на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад, 032-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад 027-1219 має свідоцтво про повірку № 22-01/28321, термін його дії до 09.08.2024 року згідно інформації, яка міститься в Постанові. Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем інформаційний файл є фотознімки зображення транспортного засобу та відеозапис правопорушення. Відповідач зауважив, що позивач є суб`єктом відповідальності в силу примітки до статті 122 КУпАП і з огляду на те, що він є відповідальною особою в силу статті 14-2 цього Кодексу. Щодо тверджень позивача про те, що знак обмеження швидкості «70» розташований до перехрестя та не дублюється після перехрестя, відповідач звернув увагу на те, що зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту; дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, з-поміж іншого, постановив визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду та поновив цей строк; розгляд справи здійснювати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Щодо строку звернення до адміністративного суду

Після поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду та відкриття провадження у справі відповідач на виконання вимог ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі надав копію конверту і відповідного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 22 липня 2022 року, яке направлялось на адресу позивача та згідно з відміткою працівника установи поштового зв`язку повернуто «за місцем обслуговування», без зазначення причин його повернення.

Оскільки сторонами не порушувалось питання щодо помилковості поновлення строку звернення до адміністративного суду, а суд із поданих сторонами матеріалів не вбачає очевидної вчасної (до відкриття виконавчого провадження) обізнаності позивача про винесення оскаржуваної постанови, суд не повертається до вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду в порядку частини третьої статті 123 КАС України.

Встановлені судом фактичні обставини

Постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, від 08 липня 2022 року серії 2АВ № 00512237, яка є предметом оскарження у цій адміністративній справі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

У постанові констатовано, що 08 липня 2022 року о 17:18 за адресою 28 км + 870 м автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса особа, яка керувала транспортним засобом HYUNDAI IONIQ, номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 31 км/год, чим порушила пункт 12.9.б) Правил дорожнього руху України.

Вказану постанову винесено інспектором ДПП Боровською Надією Вікторівною на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 032-1219.

Незгода позивача з указаною постановою та твердження останнього про порушення його прав цією постановою зумовили звернення до суду з позовом, що розглядається.

Як факт руху транспортного засобу HYUNDAI IONIQ, номерний знак НОМЕР_1 , у зазначений день і час у вказаному місці, так і факт його руху із швидкістю 101 км/год, підтверджуються матеріалами справи (фото- та відеоматеріалами, наданими відповідачем) і сторонами не оспорюються.

Сторонами не оспорюються, що позивач є власником указаного автомобіля.

Проаналізувавши надані сторонами фото-, відео- та картографічні матеріали, суд також констатує, що ділянка дороги від місця розташування дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (70 км/год) до місця розташування технічного засобу Каскад 032-1219 не містить перехресть, натомість містить місце виїзду з прилеглої території.

Нормативно-правове регулювання

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За правилом пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозицією частини першої статті 122 КУпАП установлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Приміткою до цієї статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Питання щодо відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), урегульовано статтею 14-2 КУпАП. Згідно з цією статтею:

«Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.»

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання регулює Закон України «Про дорожній рух», за змістом частин першої та п`ятої статті 14 якого учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху, з-поміж іншого, зобов`язані, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до пункту 12.9.б) яких водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

За змістом глави 3 розділу 33 ПДР України зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Мотиви, з яких виходить суд

В адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Разом із цим, така презумпція не звільняє позивача від передбаченого частиною першою зазначеної статті доведення належними, допустимими та достатніми доказами обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Твердження позивача про те, що знак обмеження швидкості «70» розташований до перехрестя та не дублюється після перехрестя, а тому в місці розташування та зйомки пристроєм дорожньої обстановки діє обмеження швидкості 110 км/год., не відповідає дійсності та повністю спростовується матеріалами справи.

Зокрема, як зазначено вище, ділянка дороги від місця розташування що ділянка дороги від місця розташування дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (70 км/год) до місця розташування технічного засобу Каскад 032-1219 не містить перехресть, але містить місце виїзду з прилеглої території, а тому в силу глави 3 розділу 33 ПДР України дія вказаного знаку заборони не переривається і діє, в тому числі, в місті фіксації адміністративного правопорушення.

Отже, аргументи позивача у цій частині є безпідставними, а факт учинення адміністративного правопорушення підтвердженим під час судового розгляду.

Щодо суб`єкта адміністративної відповідальності суд погоджується із слушним аналізом чинного законодавства і підзаконного нормативно-правового регулювання відповідачем і зазначає, що суб`єктами адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), можуть бути:

- належний користувач транспортного засобу;

- фізична особа за якою зареєстровано транспортний засіб;

- керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб;

- особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи;

- особа, яка ввезла транспортний засіб на іноземній реєстрації на територію України.

Оскільки у випадку, що розглядається, відсутні будь-які відомості про визначення в установленому порядку належного користувача транспортного засобу HYUNDAI IONIQ, номерний знак НОМЕР_1 , належним суб`єктом адміністративної відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення є фізична особа власник транспортного засобу, тобто, позивач.

Фактів допущення істотного порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та невідповідності оспорюваної постанови вимогам закону позивач не повідомляв і суд не встановив.

Накладене оспорюваною постановою стягнення відповідає санкції частини першої статті 122 КУпАП.

За викладених обставин суд констатує наявність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, правомірність притягнення позивача до відповідальності згідно з оспорюванню постановою та, відповідно, відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У силу статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Боровською Надією Вікторівною постанову від 08 липня 2022 року серії 2АВ № 00512237 без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Вжиті ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2023 року у цій адміністративній справі заходи забезпечення позову у виді зупинення примусового стягнення за постановою від 08 липня 2022 року серії 2АВ № 00512237 діють до дня набрання цим рішенням законної сили.

Суддя О.В. Попович