Справа № 120/18912/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 лютого 2024 р. Справа № 120/18912/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні на пенсійний облік, поновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.10.2023 року та у встановленому законом порядку вирішити питання про зарахування на пенсійний облік та поновлення виплати позивачеві пенсії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що з 11.09.2014 року їй управлінням Пенсійного фонду Республіки Крим в м. Євпаторія призначено пенсію за віком. Позивач вказує, що після переїзду на територію, підконтрольну органам державної влади України, їй припинено виплату пенсії. У 2022 року позивач зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа в м. Калинівка. У жовтні 2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою про зарахування на пенсійний облік та поновлення пенсійної виплати. За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом від 28.11.2023 року надав відмову у її задоволенні. Вважаючи відмову відповідача протиправною позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.12.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.01.2024 року за вх.№3574/24 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначає, що позивач 03.11.2023 року звернулася до нього із заявою невстановленого зразка про поновлення пенсії. Відповідач зауважує, що саме після дотримання суб`єктом звернення порядку подання до пенсійного органу заяви про призначення/перерахунку відповідної пенсії і наданням документів, що підтверджують наявність необхідного стажу роботи, у суб`єкта владних повноважень, яким в даному випадку є відповідач, виникне обов`язок щодо їх розгляду та прийняття рішення в порядку, передбаченому пенсійним законодавством. Таким чином, вирішення питання щодо поновлення пенсії позивачеві можливе після подання нею заяви встановленого зразку при умові наявності атестата про припинення виплати пенсії в АР Крим, відомостей про відсутність громадянства держави-окупанта та пенсійної справи за попереднім місцем фактичного проживання пенсіонера. Крім того, відповідач наголошує, що лист від 28.11.2023 року №19407-17289/О-02/8-0200/23 не є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, а носить суто інформаційний характер.

26.02.2024 року за вх. №11550/24 до суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач перебувала на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду Республіки Крим в м. Євпаторія, де з 11.09.2014 року отримувала пенсію за віком.

Позивач вказує, що в 2014 році органи Пенсійного фонду України припинили їй виплату пенсії.

З лютого 2022 року позивач проживає в. Калинівка Вінницької області, що підтверджується довідкою КП «Управляюча компанія «Житловик» №853 від 06.10.2023 року.

Згідно довідки Калинівської міської ради від 16.05.2022 року позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

20.10.2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії за віком.

Листом від 28.11.2023 року відповідач повідомив, що у зв`язку з відсутністю поштового з`єднання позбавлений можливості надіслати запит пенсійної справи до тимчасово окупованої адміністративно-територіальної одиниці. В разі наданні пенсійної справи та документів про припинення виплати пенсії, рішення про поновлення пенсії приймається органом Пенсійного фонду.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернулась до суду з даним позовом..

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Ч. 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до визначення, яке міститься у ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п. 12 Положення про Пенсійний фонд України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління ПФУ від 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1. розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з п. 1.5 розділу I Порядку №22-1 розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №234.

Внутрішньо переміщені особи подають заяви з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

П. 1.8 розділу I Порядку №22-1 визначено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

П. 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Як зазначено в п. 4.3. розділу IV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з п. 4.7. розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Відповідно до п. 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів слідує, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (поновлення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану особою заяву із доданими до неї документами, та прийняти відповідне рішення щодо призначення (поновлення) пенсії, або про відмову в цьому протягом 10 днів.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 20.10.2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії за віком.

Листом від 28.11.2023 року відповідач повідомив, що у зв`язку з відсутністю поштового з`єднання позбавлений можливості надіслати запит пенсійної справи до тимчасово окупованої адміністративно-територіальної одиниці. В разі наданні пенсійної справи та документів про припинення виплати пенсії, рішення про поновлення пенсії приймається органом Пенсійного фонду.

Відтак, за результатами розгляду заяви позивача від 20.10.2023 року відповідачем рішення про поновлення виплати пенсії або ж про відмову в поновленні пенсії не приймалось.

Натомість відповідач розглянув подану позивачем заяву в порядку Закону України «Про звернення громадян» та надіслав їй лист від 28.11.2023 року, в якому роз`яснено положення законодавства щодо поновлення виплати пенсії та правозастосовні проблеми, які виникають з реалізацією цих норм у зв`язку із введенням воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

На переконання суду, такі дії відповідача не є законним способом поведінки державного органу та є формальною відпискою на заяву про поновлення виплати пенсії, оскільки не містить чіткого та однозначного рішення по суті про поновлення виплати чи про відмову в поновленні виплати пенсії, прийнятого у встановленому законом порядку, а отже, не може вважатися «відмовою у поновленні виплати пенсії» у розумінні ч. 2 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Застосовуючи наведені вище норми Закону суд дійшов висновку, що рішення про поновлення чи про відмову в поновленні пенсії повинно бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом - рішенням/розпорядженням органу ПФУ. При цьому орган ПФУ не пізніше 10 днів після винесення рішення повинен був видати або направити особі повідомлення про поновлення, відмову в поновленні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що звернення позивача було оформлено заявою невстановленого зразка, адже невідповідність заяви встановленій формі за наявності у ній необхідної інформації, зі змісту якої однозначно можна встановити наміри звернення позивача, та наявності у відповідача відповідних документів не може бути підставою для позбавлення права на пенсійне забезпечення, за наявності підстав для його призначення.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, що викладені в постановах від 06.03.2018 року №753/12809/14, від 27.03.2018 року № 541/910/17, від 25.09.2018 року №573/2476/16-а, згідно яких підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання. Відсутність такого рішення свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, а ефективним способом захисту прав заявника за таких обставин визнається зобов`язання ПФУ розглянути заяву про перерахунок пенсії та прийняти рішення відповідно до законів про пенсійне забезпечення.

Отже, відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про поновлення пенсії чи відмову в поновленні після спливу встановленого законом десятиденного строку розгляду заяви особи, не зважаючи на надсилання позивачу листа від 28.11.2023 року, свідчить про те, що пенсійний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем в даному випадку допущено протиправну бездіяльність щодо належного розгляду заяви позивача від 20.10.2023 року про поновлення виплати пенсії за віком.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач; повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

З огляду на викладене та враховуючи очевидність протиправної поведінки відповідача, якою порушуються основоположні права позивача, суд вважає можливим вийти за межі заявлених позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача у спірних публічно-правових відносинах.

Відповідно наявні підстави для задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяви позивача про поновлення виплати пенсії від 20.10.2023 року та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про поновлення виплати пенсії від 20.10.2023 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Таким чином, поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягає сума у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73- 78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 20.10.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 20.10.2023 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29.02.2024 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна