Справа № 560/10291/23
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10291/23

Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

29 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2023 року позивач, - ОСОБА_1 , звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника АА № 126542, що складений 04.06.2023 поліцейським СРПП ВП № 1 ХРУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Козак Яною Сергіївною.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправним терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 126542, складений 04.06.2023 поліцейським СРПП ВП № 1 ХРУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Козак Яною Сергіївною.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, до чергової частини відділу поліції №1 (м. Старокостянтинів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області 04.06.2023 об 11:58 зі служби "102" надійшло повідомлення від заявника ОСОБА_3 про те, що за адресою АДРЕСА_1 , донька, яка повернулася з росії, зі слів заявника "вривається" до будинку мами, вчиняє насилля.

На місце події направлено наряд поліції у складі поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

По прибуттю на місце події, за адресою АДРЕСА_1 , постраждала особа ОСОБА_2 звернулася до поліцейських із заявою про вчинення відносно неї її дочкою ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру з погрозами застосування фізичного насильства, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за №2774 від 04.06.2023.

Поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 04.06.2023 складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 126542 стосовно ОСОБА_1 (громадянство росії) у зв`язку з скоєнням позивачем домашнього насильства 04.06.2023 стосовно ОСОБА_2 . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи: заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 13 год. 33 хв. 04.06.2023 до 13 год. 33 хв. 14.06.2023.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14.06.2023 у справі №686/2012/23, яка набрала законної сили 30.06.2023, закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскаржений припис від 04.06.2023 складено у зв`язку зі скоєнням позивачем домашнього насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 . В той же час, складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №958562 від 04.06.2023 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Із наведеного слідує, що адміністративній відповідальності за статтею 173-2 КУпАП можуть бути піддані лише ті особи, на яких поширюється дія Закону №2229-VIII.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

Відповідач зазначає, що згідно з Формою оцінки вчинення домашнього насильства від 04.06.2023 оцінено рівень небезпеки як низький, з урахуванням відповідей "Так" на запитання № 2, № 4, № 26. Проте зазначену форму відповідач не надав. Також не вказано обставин, що зумовили винесення поліцейським уповноваженого підрозділу поліції спірного термінового заборонного припису.

Крім того, постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14.06.2023 у справі №686/2012/23, яка набрала законної сили 30.06.2023, встановлено, що поведінка ОСОБА_1 не мала ознаки, необхідні для кваліфікації дій як психологічного насильства, як форми домашнього насильства.

Враховуючи вказане рішення та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 126542, складений 04.06.2023 поліцейським СРПП ВП № 1 ХРУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Козак Яною Сергіївною, є протиправним.

Разом з тим, вирішуючи вимоги щодо скасування вказаного припису, слід звернути увагу, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 13 год. 33 хв. 04.06.2023 до 13 год. 33 хв. 14.06.2023.

Тобто, на час розгляду справи судом, строк дії такого термінового заборонного припису сплинув і тому підстави для скасування цього припису відсутні, оскільки він фактично втратив свою чинність.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII

Відповідно до п.3, 6, 8, 16 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" надано наступні визначення понять:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

- особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать, зокрема винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Як передбачено ст.24 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч.1, 2, 4, 5, 6 ст. 25 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Згідно з ч.11 ст. 25 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 серпня 2018 року № 654 затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (Порядок № 654).

Згідно з п. 2 Порядку № 654, що відповідає ч. 4 ст. 25 Закону № 2229-VIII, припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

У разі виникнення внаслідок домашнього насилля безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, остання з метою його негайного припинення, недопущення продовження чи повторного вчинення, звертається до уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України із заявою. У свою чергу працівники уповноваженого підрозділу поліції, після опрацювання заяви, за результатами оцінки ризиків виносять терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначає Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений спільним наказом Мінсоцполітики України та МВС України від 13.03.2019 №369/180, згідно пунктів 4, 5 розділу І якого оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства.

Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.2, 3 розділу ІІ Порядку №369/180, за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо" (додаток 1 до Порядку № 369/180).

Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку №№369/180, дві відповіді «Так» на запитання з № 1-6 та на будь-яку кількість запитань з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває в ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь «Так» на одне запитання з № 1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з № 7-27 або жодної відповіді на запитання з № 1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь «Так» на одне запитання з № 1-6 та на не більше ніж шість запитань з № 7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді / Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Згідно з п.7 розділу ІІ Порядку №369/180 залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

На підставі зазначеного, колегія суддів зазначає, що поліцейський уповноваженого підрозділу поліції, оцінивши рівень небезпеки постраждалої особи як низький або середній, можливі ризики, має повноваження винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника на свій розсуд, як це визначено пунктом 7 Порядку №369/180.

Аналогічний висновок зазначив Верховний Суд у постанові від 17.02.2022 №380/952/20.

Відповідач зазначає, що згідно з Формою оцінки вчинення домашнього насильства від 04.06.2023 оцінено рівень небезпеки як низький, з урахуванням відповідей "Так" на запитання № 2, № 4, № 26.

З урахуванням вказаного, після встановлення рівня небезпеки постраждалої особи, поліцейська СРПП ВП № 1 ХРУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старший сержант поліції ОСОБА_5 на власний розсуд вирішила скласти терміновий припис, таким чином реалізувавши свої дискреційні повноваження, що не суперечить нормам чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів не встановила зі сторони відповідача порушень процедури прийняття оскаржуваного припису.

Зі змісту наявних в матеріалах справи пояснень та протоколу, встановлено, що позивач вчинила домашнє насилля (погроза застосування фізичного насилля).

Також, як встановлено судом першої інстанції, постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14.06.2023 у справі №686/2012/23, яка набрала законної сили 30.06.2023, встановлено, що наявність цивільно-правового спору та тривалого конфлікту, який мав місце за конкретних встановлених судом обставин у справі, не може кваліфікуватись як домашнє насильство в розумінні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Так як відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь, оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження по справі потрібно закрити.

Колегія суддів зауважує, що доводи позивача щодо закриття провадження про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не можуть вплинути на оцінку судом законності винесення заборонного припису, оскільки притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення термінового заборонного припису має різну правову природу та є різними заходами впливу на запобігання домашньому насильству.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.02.2022 по справі №380/952/20.

Щодо доводів суду першої інстанції в частині відсутності форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 04.06.2023, якою оцінено рівень небезпеки як низький, з урахуванням відповідей "Так" на запитання № 2, 4, 26, та "Невідомо" на запитання №3, 10, 13, 18, колегія суддів зазначає, що даний висновок є помилковим та неаргументованим, оскільки відповідачем надано до відзиву на адміністративний позов, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. Дана обставина встановлена судом апеляційної інстанції з переліку додатків до відзиву та з КП "ДСС".

Враховуючи вказане, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Разом з тим, згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суду з прав людини у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.