Справа № 560/17166/23
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Кам`янецький Парк" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування індивідуальної податкової консультації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №947/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 14.04.2023 надану Державною податковою службою України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримана ним оскаржувана податкова консультація не містить чіткої та однозначної відповіді на поставлені платником питання, також в ній відсутні рекомендації щодо практичного застосування норм податкового законодавства в ситуації, що склалась у позивача та має місце невідповідність висновків податкової консультації фактичним обставинам справи та приписам чинного податкового законодавства.

Ухвалою суду від 27.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначив, що діяв в межах повноважень, встановлених законом, та просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивачем 20.02.2023, у відповідності до положень ст. 52 Податкового кодексу України, направлено звернення про надання індивідуальної податкової консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства України (Податкового кодексу України) щодо об`єкту оподаткування податком на додану вартість одержувачами бюджетних коштів.

Позивачем поставлено наступні питання:

1. Чи є отримання бюджетних коштів шляхом цільового фінансування в рамках певної програми, коли кошти за необоротні активи надходять до виконавця програми з бюджетного рахунку розпорядника бюджетних коштів, підставою для виникнення об`єкта оподаткування ПДВ?

2. Чи наявний факт постачання товарів, робіт, послуг при цільовому фінансуванні в рамках певної програми, коли кошти за необоротні активи надходять до постачальника, як виконавця відповідної програми, з бюджетного рахунку розпорядника бюджетних коштів, без застосування договірного оформлення такої операції?

3. Чи відносяться за своїм характером грошові кошти, які отримує Комунальне підприємство «Кам`янецький парк», як одержувач бюджетних коштів, за кодом економічної класифікації 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям), у зв`язку з виконанням Програми «Благоустрій Кам`янець - Подільської міської територіальної громади на 2022 рік» до компенсації вартості товарів/послуг (виконання робіт)?

4. Чи мають бути включені грошові кошти за кодом бюджетної класифікації 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», які передбачалися для використання виключно на цілі обумовлені Програмою «Благоустрій Кам`янець - Подільської міської територіальної громади на 2022 рік», та мають ознаки невідплатності і безповоротності у розумінні вимог Інструкції №333, і за своїм характером для підприємства не є компенсацією вартості товарів/послуг (виконання робіт) - до об`єкту оподаткування з податку на додану вартість?

Державною податковою службою України на звернення позивача надано індивідуальну податкову консультацію №947/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 14.04.2023.

Позивач вважає, що індивідуальна податкова консультація №947/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 14.04.2023 не відповідає передбаченим для неї законом критеріям, а також суперечать нормам та змісту відповідного податку. Зазначає, що відповідачем не було надано конкретну відповідь на викладені платником запитання, на відсутність рекомендації щодо практичного застосування норм податкового законодавства в ситуації, що склалась у позивача, а також невідповідність висновків податкової консультації фактичним обставинам справи та приписам чинного податкового законодавства.

За сукупністю наведених вище обставин, позивач вважає, що індивідуальна податкова консультація №1319/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 25.08.2022 року, яка не містить чіткої та однозначної відповіді на поставлені платником питання, також в ній відсутні рекомендації щодо практичного застосування норм податкового законодавства в ситуації, що склалась у позивача та має місце невідповідність висновків податкової консультації фактичним обставинам справи та приписам чинного податкового законодавства.

Вважаючи індивідуальну податкову консультацію необґрунтованою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України індивідуальна податкова консультація це роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій. В силу приписів пунктів 52.1, 52.2, 52.3, 52.4 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватись виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, підлягає реєстрації в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити: назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства, висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Пунктом 53.2 статті 53 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Отже, індивідуальна податкова консультація надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватись виключно платником податків, якому така консультація надана. Надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.

Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування. У той же час, податкова консультація обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Під час дослідження змісту оскаржуваної індивідуальної податкової консультації судом встановлено, що у ній відповідачем не дотримані вимоги чинного законодавства, оскільки в порушення приписів Податкового кодексу України не наведений опис питання, яке заявлене позивачем у зверненні від 20.02.2023, не враховані фактичні обставини, вказані платником, відсутнє обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання норм податкового законодавства. У оскарженому документі наведений лише загальний перелік норм Податкового кодексу України, що не може вважатись податковою консультацією, оскільки вона не дає можливості платнику застосувати її на практиці для вирішення конкретного питання.

На думку суду, при наданні неякісної та/або незаконної податкової консультації контролюючий орган порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та позбавляє права, передбаченого пунктом 53.1 статті 53 Податкового кодексу України у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності, а також вирішити проблемні питання, які виникли при застосуванні податкового законодавства. Це означає, що податкова консультація, яка містить цитування нормативно-правових актів, однак не містить чітких висновків або рекомендацій щодо їх застосування для конкретного платника у певних обставинах, не виконує своє головне завдання.

Аналогічний правовий підхід викладено в постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 804/8131/16.

Враховуючи це, суд вважає необхідним визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України №947/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 14.04.2023.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскільки відповідач не довів правомірність оскаржуваної податкової консультації, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується платіжною інструкцією від 30.08.2023, позивач за подання адміністративного позову сплатив 2684 грн. судового збору.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, стягнути судовий збір у сумі 2684 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України №947/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 14.04.2023.

Стягнути на користь Комунального підприємства «Кам`янецький парк» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати з оплати судового збору у сумі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Комунальне підприємство "Кам`янецький Парк" (вул. Івана Мазепи, буд. 44,Кам`янець-Подільський,Хмельницька область,32300 , код ЄДРПОУ - 32316735)
Відповідач:Державна податкова служба України (пл. Львівська, 8,м. Київ,04053 , код ЄДРПОУ - 43005393)

Головуючий суддя І.І. Тарновецький