Справа № 444/3927/23
Суддя: Олещук М. М.
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/3927/23
Провадження № 2-а/444/11/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовква Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6700778 від 19.03.2023 року, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6700778 від 19.03.2023 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.03.2023 року серії ЕАС №6700778 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач стверджує, що 19.03.2023 року він рухався в сторону центру м. Львова і на вул.Городоцька, 155 в лівій смузі руху, перед кільцем перетину доріг з залізничного вокзалу та вул. Городоцької є дорожній знак напрямок руху по смугах, який інформує, що водій, який бажає повернути ліворуч скеровує такого на кільце. Свою вину він не визнає, так як правил дорожнього руху не порушував.

Працівник поліції стверджує, що він не виконав вимоги знаку 5.16 напрямок руху по смухах, однак, такий знак є інформаційно вказівним, проте такого знаку там не встановлено, а встановлено знак 5.18.

Позивач вважає, що вимоги знаку 5.18, який встановлений на смузі, закінчив свої вимоги при виїзді на кільце так як на кільці діють вимоги інших знаків уступи дорогу та головна дорога кільце і не розмічені смуги руху які визначені правилами дорожнього руху.

Позивач стверджує, що постанову працівник поліції йому не вручив, при ньому такої не складав, по місцю його проживання йому не надсилав. В постанові серії ЕАС №6700778 від 19.03.2023 року не вказано свідків події чи інших доказів, що доводить її голослівність. Отже, така постанова підлягає скасуванню як така, що винесена із порушенням законодавства та не відповідає обставинам справи.

У зв`язку з наведеним позивач просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6700778 від 19.03.2023 року скасувати та закрити провадження в справі.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 10.11.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які зазначені в ухвалі, протягом десяти днів з дня отримання позивачем копії цієї ухвали.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 03.01.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6700778 від 19.03.2023 року, розгляд справи призначено на 19.01.2024 року о 09 год. 15 хв., про що повідомлено учасників справи (арк. спр. 22-26).

19.01.2024 року розгляд справи відкладено на 21.02.2024 року о 13 год. 30 хв., та повідомлено учасників справи, що підтверджується матеріалами справи (арк. спр. 30, 35-38).

22.01.2024 року до суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції. У відзиві відповідач зазначає, що з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 19.03.2023 в ході виконання службових обов`язків інспектор Управління виявив транспортний засіб Dacia Sandero номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, громадянина ОСОБА_1 , що рухався о 08 год. 45 хв. по вулиці Городоцькій, 155 у м. Львові, та не виконав вимогу дорожнього знака 5.16 (напрямки руху по смугах) та здійснив рух прямо зі смуги яка призначена для повороту ліворуч, чим порушив пункт 8.4.Ґ. Правил дорожнього руху. Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення Постанови.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено ПДР. Відповідно до пункту 8.4. ґ. ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, об`єктів, територій, де діють спеціальні правила. Відповідно, дорожній знак 5.16. «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Як вбачається з ситуації, громадянин ОСОБА_1 , проігнорувавши вимоги дорожнього знака 5.16., здійснив рух прямо зі смуги яка призначена для повороту ліворуч. Однак, позивач вважає, що правил дорожнього руху він не порушував, тому, що перелаштуватися в крайню праву смугу руху, яка дозволяє рух він не мав права, оскільки ця смуга руху призначена для руху маршрутних транспортних засобів і така закінчується перед кільцем, що доводиться відповідним знаком 5.12 (кінець смуги для руху маршрутних транспортних засобів).

Відповідач звертає увагу суду на те, що своїми ж твердженнями, а також доданими фотознімками позивач підтверджує факт порушення ним правил дорожнього руху. Адже, зона дії знаку 5.11 (смуга для руху маршрутних транспортних засобів) - від місця встановлення до найближчого по ходу слідування перехрестя. Найближчим перехрестям на даній ділянці дороги є перехрестя з вулицею Алли Горської. Тобто, починаючи від вулиці Алли Горської рух всіх транспортних засобів дозволений, про що також свідчить наказовий знак 4.1 (рух прямо), що і зображений на фотознімку №3 в позовній заяві. Отже, від місця встановлення знаку 4.1 (рух прямо), позивач, маючи намір рухатися прямо, повинен був перелаштуватися з крайньої лівої смуги в крайню праву смугу та продовжити рух прямо, про що його інформували відповідні інформаційно-вказівні знаки. Однак, позивач свідомо порушив вимогу дорожнього знаку 5.16 ПДР України та здійснив рух прямо при дозволеному русі тільки ліворуч.

Відповідач у відзиві просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого та розглядати справу за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами (арк. спр. 31-33).

21.02.2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 01.03.2024 року 13 год. 30 хв.

Відповідач, який неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи (арк. спр. 29, 37, 43) в судове засідання не з`явився та участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, у відзиві представником відповідача зазначено, що відповідач просить провести розгляд справи без участі їх представника.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також пояснив, що він рухався автомобілем з вул. Городоцької в напрямку центру м. Львова та на перехресті з круговим рухом він зайняв ліву смугу руху, оскільки він мав їхати на вул. Залізничну, коли він був вже на середині кільця, то включив лівий поворот, і потім почав з`їжджати з кільця, однак, його зупинили працівники поліції та пояснили, що в нього не підсвічується лівий стоп сигнал. Дійсно він перевірив, і почав усувати порушення на місці. Після цього йому працівники поліції дали на підпис якісь документи, однак, він сказав, що нічого підписувати не буде, оскільки правил дорожнього руху він не порушував. Жодних постанов йому на адресу проживання не приходило. Він дізнався про наявність оскарженої постанови лише, коли виконавчою службою було накладено арешт на його кошти на картковому рахунку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено із постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.03.2023 року серії ЕАС №6700778 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. у зв`язку з тим, що він 19.03.2023 року 08:45:01 м. Львів вулиця Городоцька, 155, керуючи автомобілем не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 напрямок руху по смугах, де з крайньої лівої мав повернути ліворуч, а проїхав прямо, чим порушив п. 8.4. ґ. ПДР Порушення вимог інформаційно вказівних знаків (арк. спр. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень КУпАП, правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовані за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечив факт порушення ним ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачем надано не було.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених в постанові від 19.03.2023 року, зокрема й тих, що позивач є суб`єктом правопорушення. Наведені у відзиві твердження не підтверджуються відповідними доказами та не спростовують пояснення позивача, які надані в судовому засіданні про те, що він виїхавши на перехрестя з круговим рухом обрав ліву смугу для того, щоб потім проїхати на вул. Залізничну.

Згідно із ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити, постанову серії ЕАС №6700778 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.03.2023 року належить скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 72, 77, 90, 241-246, 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6700778 від 19.03.2023 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, Львівської області, , електронна пошта: .

Повний текст рішення суду складено 01.03.2024 року.

Суддя М. М. Олещук