Справа № 320/29244/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року № 320/29244/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Горобцової Я.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО - ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР «ПРИКЛАДНІ ДОСЛІДЖЕННЯ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО - ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР «ПРИКЛАДНІ ДОСЛІДЖЕННЯ» (далі також ТОВ «НТЦ «ПРИКЛАДНІ ДОСЛІДЖЕННЯ», позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також ГУ ДПС у м. Києві, відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 31 липня 2023 року № (далі також оскаржувані рішення).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач у своєму відзиві наголошує на тому, що компанія «LALCENTERSTREET ENTERPRISES LIMITED» (Республіка Кіпр) є бенефіціарним власником доходу, а тому, на думку контролюючого органу, у позивача були відсутні правові підстави для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України, оскільки такий контрагент не є фактичним отримувачем доходу.

Відповідачем надано відповідь на відзив, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 червня 2023 року відповідачем складено акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НТЦ «ПРИКЛАДНІ ДОСЛІДЖЕННЯ» з питань оподаткування доходів нерезидентів при виплаті процентів згідно договору позики від нерезидента «LALCENTERSTREET ENTERPRISES LIMITED» (Республіка Кіпр) за період з 01 січня 2017 року по 21 червня 2023 року № 46689/Ж5/26-15-23-03-21/35316643 (далі також акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пп. 141.4.2 пункту 141.2 статті 141 Податкового кодексу України (далі також ПК України), а саме заниження податку під час виплати на користь компанії «LALCENTERSTREET ENTERPRISES LIMITED» (Республіка Кіпр) доходів із джерелом їх походження з України (проценти) на загальну суму 488 608, 91 грн, в тому числі за 2017 рік 17 256, 27 грн, за 2018 рік 109 085, 21 грн та за 2019 рік 362 267, 43 грн.

Позивачем були подані заперечення від 10 липня 2023 року № 19-07/2023 (вх. № 72484/6 від 14 липня 2023 року) на акт перевірки від 26 червня 2023 року.

ГУ ДПС у м. Києві листом від 27 липня 2023 року № 60641/6/26-15-23-03-08 повідомило платника податків, що за результатами розгляду вказаних вище заперечень, висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення.

31 липня 2023 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Д» № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків і зборів, у тому числі з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 610 761, 00 грн, з якої за податковими зобов`язаннями 488 609, 00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 122 152, 00 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до пп. 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України (далі також ПК України), доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є:

а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом;

б) дивіденди, які сплачуються резидентом;

в) роялті;

г) фрахт та доходи від інжинірингу;

ґ) лізингова/орендна плата, що вноситься резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди;

д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента;

е) прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав, визначений відповідно до цього розділу;

є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України;

ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України;

з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів;

и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України;

і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення лотереї);

ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертвувань на користь нерезидентів;

й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення, а також крім субсидій для повернення частини кваліфікованих витрат, передбачених Законом України «Про державну підтримку кінематографії в Україні».

Згідно з пп. 14.1.206 пункту 141.4 статті 141 ПК України, проценти - дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна.

Відповідно до пп. 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

За правилами пункту 103.1 статті 103 ПК України, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Відповідно до пункту 103.2 статті 103 ПК України, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. У разі отримання синдикованого фінансового кредиту особа (податковий агент) застосовує ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України, на дату виплати процентів або інших доходів, отриманих із джерел в Україні, учасникам синдикату кредиторів з урахуванням того, резидентом якої юрисдикції є кожен учасник синдикованого кредиту, та пропорційно до його частки у межах кредитного договору, за умови що він є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, незалежно від того, виплата здійснюється через агента чи напряму.

Згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При цьому, відповідно до пункту 3.2 статті 3 ПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі статтею 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08 листопада 2012 року, ратифікованої Україною 04 липня 2013 року, проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.

Термін «проценти» у випадку використання в цій статті означає дохід від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, дохід від урядових цінних паперів і дохід від облігацій чи боргових зобов`язань, у тому числі премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій та боргових зобов`язань.

Актом перевірки встановлено, що ТОВ «НТЦ «ПРИКЛАДНІ ДОСЛІДЖЕННЯ» здійснило виплати доходу у вигляді процентів нерезиденту «LALCENTERSTREET ENTERPRISES LIMITED» (Республіка Кіпр) на виконання умов договору позики від 07 грудня 2007 року № LCC-07.12.07 на загальну суму 216 573,00 дол. США (еквів. 6 417 855, 45 грн), в т.ч. за 2017 рік у сумі 5 000, 00 дол. США (еквів. 130 086, 83 грн), за 2018 рік у сумі 30 380,00 дол. США (еквів. 822 334, 53 грн), за 2019 рік у сумі 80 103, 00 дол. США (еквів. 2 730 939, 13 грн.), за 2020 рік у сумі 40 000, 00 дол. США (еквів. 1 090 536, 20 грн), за 2021 рік у сумі 61 090, 00 дол. США (еквів. 1 643 958, 76 грн).

Утримано та сплачено податок в загальній сумі 219 091, 31 грн за ставкою 2% у 2017-2019 року та за ставкою 5% у 2020-2021 роках.

Відповідач не погоджується з правомірністю утримання позивачем податку за ставкою 2 % у зв`язку з тим, що нерезидент - компанія «LALCENTERSTREET ENTERPRISES LIMITED» (Республіка Кіпр) фактично не є власником отриманих грошових коштів.

Суд не погоджується із вказаними твердженнями контролюючого органу, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 103.3-103.5 статті 103 ПК України, бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Для цілей застосування цього підпункту у випадках, коли резиденти - суб`єкти кінематографії України сплачують роялті нерезидентам за субліцензійними договорами за використання або за надання права на використання аудіовізуальних творів (у тому числі фільмів), а також об`єктів авторського права та/або суміжних прав, що використовуються при виробництві (створенні) аудіовізуальних творів (у тому числі фільмів), такі нерезиденти вважаються бенефіціарними (фактичними) отримувачами (власниками) щодо таких роялті.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Так, ТОВ «НТЦ «ПРИКЛАДНІ ДОСЛІДЖЕННЯ» до перевірки були надані довідки, які підтверджують, що компанія «LALCENTERSTREET ENTERPRISES LIMITED» (Республіка Кіпр) є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Довідки про податкову резидентність, видані Міністерством фінансів Республіки Кіпр департаментом оподаткування м. Нікосія, а саме:

за 2017 рік від 20 березня 2017 року (апостіль від 22 березня 2017 року № 64287/17),

за 2018 рік від 20 лютого 2018 року (апостіль від 23 лютого 2018 року № 38987/18),

за 2019 рік від 18 січня 2019 року (апостіль від 21 січня 2019 року № 10776/19),

за 2020 рік від 04 березня 2020 року (апостіль від 15 березня 2020 року № 44688/20),

за 2021 рік від 06 вересня 2021 року (апостіль від 14 вересня 2021 року № 000296143/2021).

З наявних в матеріалах справи свідоцтв про статус податкового резидента вбачається, що компанія «LALCENTERSTREET ENTERPRISES LIMITED» підлягає оподаткуванню на Кіпрі стосовно доходу за 2017-2021 роки з будь-яких джерел, починаючи з 02 травня 2006 року, дати реєстрації компанії Реєстратором компаній та Офіційним ліквідатором.

За змістом положень частин першої та другої статті 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.

Таким чином, право на застосування зменшеної ставки податку, передбаченої відповідним міжнародним договором України, виникає, за умови одночасного виконання таких вимог: нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидент є бенефіціарним власником доходу.

Для визначення особи як фактичного отримувача доходу така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але повинна бути і особою, яка визначає подальшу економічну дол. доходу.

Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну дол. доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу.

Разом з тим, передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу.

Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.

В момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Чинним законодавством не встановлено форми документу, що підтверджує статус контрагента як бенефіціарного власника доходу, та який повинна мати особа на момент проведення виплати.

Водночас у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного власника, обов`язок доказування зворотного в силу положень КАС України покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 817/1045/17 та № 803/1005/17.

Відповідачем під час проведення перевірки та в ході судового розгляду справи не надано належних та допустимих доказів того, що нерезидент - компанія «LALCENTERSTREET ENTERPRISES LIMITED» (Республіка Кіпр) фактично не є власником отриманих грошових коштів.

Платник податків, в свою чергу, на виконання вимог пункту 103.3 статті 103 ПК України надав довідки, які підтверджують, що нерезидент компанія «LALCENTERSTREET ENTERPRISES LIMITED» є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, що є достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку.

Відтак, немає підстав для збільшення позивачеві суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 31 липня 2023 року № .

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки воно не відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких умов, судовий збір у розмірі 9 161, 41 грн стягується відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31 липня 2023 року № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО - ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР «ПРИКЛАДНІ ДОСЛІДЖЕННЯ» (місцезнаходження: 04082, місто Київ, вулиця Лугова, будинок 1-а; ) судовий збір у розмірі 9 161, 41 грн (дев`ять тисяч что шістдесят одна гривня сорок одна копійка) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.