Справа № 400/14553/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 р. № 400/14553/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, вул. Комкова, 76-а, м. Херсон, 73027
про:зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач 1) про:

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, померлого законного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і у якого позивачка перебувала на утриманні.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що є дружиною померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті чоловіка була пенсіонеркою, перебувала на його утриманні, а у зв`язку з його смертю втратила основне джерело засобу до існування, оскільки пенсія померлого годувальника була більшого розміру. Також зазначає, що вона та її померлий чоловік спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про фактичне проживання громадян, виданим ОСББ «Январьова, 28» від 18.08.2023 року. Вказує, що 06.11.2023 року звернулася до Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, надавши всі необхідні документи. Проте, рішенням №4 Головного управління позивачці відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з відсутністю документу про перебування на утриманні. Вважає відмову у призначенні пенсії протиправною, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 05.12.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/14553/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 17.10.2023 року позивачкою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подану заяву про перерахунок пенсії, а саме, переведення з пенсії по інвалідності відповідно до відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону № 1058. З урахуванням зазначеного Порядку, органом, що приймав рішення за заявою позивачки від 17.10.2023, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. За наслідками розгляду заяви позивачки від 17.10.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення від 25.10.2023 №84, яким відмовлено позивачці в переведені з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону № 1058, оскільки не підтверджено факт спільного проживання на день смерті.

Ухвалою від 22.01.2024 року суд залучив у якості співвідповідача у справі № 400/14553/23 - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Комкова, 76-а, м. Херсон, 73027, ідентифікаційний код 21295057) (далі - відповідач 2).

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що при зверненні до територіального органу Пенсійного фонду України, позивачкою, до заяви від 17.10.2023 надано акт опитування свідків від 18.08.2023 складений ОСББ «Январьова,28». Вищезазначений документ положеннями Порядку № 22-1 не передбачений. Будь-яких інших документів, що підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_1 та годувальника - ОСОБА_2 на день смерті не надано. Отже, за таких обставин, 25.10.2023, відповідно до принципу екстериторіальності розгляду заяв та звернень, Головним управлінням, правомірно прийнято рішення за №84 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону №1058, оскільки не підтверджено факт спільного проживання Позивачки та ОСОБА_2 на день смерті останнього.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності.

Позивачка була одружена з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживала за місцем своєї реєстрації зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Актом про проживання ОСББ «Январьов,28» від 18.08.2023 року.

ОСОБА_2 був виданий ордер на житлове приміщення №163 за адресою: АДРЕСА_2 .

У ордері зазначені члени сім`ї: ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_1 - жінка, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_4 - син.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.05.2023 року, чоловік позивачки, ОСОБА_2 , помер.

У зв`язку з цим, 17.10.2023 року позивачка звернулась із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника.

За наслідком розгляду вказаної заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у порядку екстериторіальності прийняло рішення від 25.10.2023 року №84 про відмову у переході на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення органу пенсійного фонду обґрунтовано тим, що не підтверджено факт спільного проживання на день смерті.

Позивачка, не погодившись з правомірністю відмови, звернулася до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Частиною 1 статті 36 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

В силу частини 3 статті Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника);

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Пунктом 2.11 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно з п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Суд зауважує, що у розумінні статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі.

Крім того, абзацами першим та другим частини другої, частиною четвертою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином, у цьому випадку єдиною та достатньою умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника є факт перебування позивача в шлюбних відносинах з померлим.

Отже, право позивачки на призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, підтверджено належними та допустимими доказами.

Як вже зазначено вище, позивачем надано копію поквартирної карточки, відповідно до якої згідно ордеру на житлове приміщення №163 за адресою: АДРЕСА_2 , квартировинаймачем є ОСОБА_5 - чоловік. Члени його сім`ї - ОСОБА_1 - жінка, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_4 - син.

Окрім того, на підтвердження факту спільного проживання позивачкою було надано Акт про проживання ОСББ «Январьов,28» від 18.08.2023 року, згідно якого ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_1 з 11.02.1986 року по 16.05.2023 року (дату його смерті), що також підтверджують сусіди: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Тобто в силу вимог п. 2.11 розділу ІІ Порядку № 22-1, позивачка звернувшись з заявою до пенсійного органу надала належні докази, що засвідчують факт її перебування на утриманні годувальника ОСОБА_2 .

З наведених норм закону слідує, що право на пенсію по втраті годувальника мають члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування та Пенсійним органом має бути встановлений факт спорідненості при вирішенні питання про призначення пенсії з наданих заявником документів на підтвердження цього.

В спірному випадку, заявниця є членом сім`ї померлого годувальника, яка на день звернення до відповідача досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058, та наданими нею документами підтверджується факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до ст. 9 ч. 2 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття ст. 245 ч. 2 п. 10 КАС України передбачає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Використовуючи надане суду право, слід визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №84 від 25.10.2023 року таким не відповідає принципам, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Оскільки до компетенції суду не належить здійснення призначення/перерахунку пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд з метою ефективного та повного захисту прав позивачки, відповідно до частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії в разі втрати годувальника від 17.10.2023 року, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Комкова, 76-а, м. Херсон, 73027, ідентифікаційний код 21295057) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Херсонській області №84 від 25.10.2023 року.

3. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії в разі втрати годувальника від 17.10.2023 року, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

4. У решті позовних вимог відмовити.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко