Справа № 120/1261/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

01 березня 2024 р. Справа № 120/1261/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 , який діє через свого адвоката Підрезу І.В. з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 13.11.2020 року, яким скасовано рішення управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 29.10.2018 року про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням;

-визнати протиправним та скасувати рішення управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 13.11.2020 року, яким скасовано рішення управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 29.10.2018 року про набуття доньці, яка є малолітньою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянства України за територіальним походженням;

- зобов`язати управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області поновити ОСОБА_1 та малолітній доньці ОСОБА_2 громадянство України, яке було скасовано рішенням управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 13.11.2020 року.

зобов`язати управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Ухвалою від 07.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви, шляхом

-надання оскаржуваного рішення,

-уточнення складу позивачів за даним адміністративним позов або приведення у відповідність позовні вимоги за даним адміністративним позовом,

-надання доказів сплати судового збору,

-надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із іншими причинами та доказами поважності причин його пропуску.

21.02.2024 від представника позивача надійшли матеріали на усунення недоліків.

Так, надано квитанцію про сплату судового збору, уточнено позивача за даним позовом і предмет оскарження та подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Разом з тим, як зазначає представник позивача, 13.11.2020 року рішенням УДМС України у м. Вінниці позивачу скасовано рішення управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 29.10.2018 року про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням

Однак, на виконання вимог ухвали від 07.02.2024, позивачем не надано рішення УДМС України у Вінницькій області від 13.11.2020, натомість долучено рішення УДМС України у Вінницькій області від 06.11.2020.

При цьому, представником позивача подано позовну заяву в новій редакції, де остання просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 13.11.2020 року, яким скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 29.10.2018 року про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням.

-зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області поновити ОСОБА_3 громадянство України, яке було скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 13.11.2020 року.

З вищенаведеного слідує, що надані представником позивача докази на виконання вимог ухвали не підтверджують обставини, яким вона обґрунтовує позов. Наведене свідчить про недотримання вимог ч. 4 ст. 161 КАС України.

Щодо клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення таких строків, зазначаю наступне.

Так, представник позивача знов вказує на те, що у встановлений законом строк позивач не зміг подати позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення та був позбавлений права на ефективний захист та відновлення порушених прав через діючі карантинні обмеження. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на усій території України» з 12.03.2020 встановлено карантин, який неодноразово продовжений, що є підставою вважати пропущені строки поважними згідно діючого законодавства України. Так, позивач не мав змоги перетнути кордон у зв`язку з введеними карантинними обмеженнями як і не міг вчасно виконати своє зобов`язання щодо відмови від російського громадянства через карантинні обмеження по всьому світу.

Також зазначила, що не має неможливості надати суду копію паспорта позивача з відмітками про перетин кордону , натомість надала переклад підтвердження про вилучення закордонного паспорту 05.03.2022 року о 22:45 на підставі пар.З ст.4 закону №480/2002 Зб.з. Про надання притулку в редакції останніх змін.

Разом з тим, звертаю увагу, що вжиті Кабінетом Міністрів України, на підставі постанови «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», карантинні заходи, на думку суду, не можна визнати непереборною обставиною для своєчасного оскарження спірних дій та постанов, оскільки не обмежують свободу пересування у разі дотримання певних заходів безпеки.

Отже, наведені причини не можна вважати такими, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутися до суду із цим позовом в межах строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

В ухвалі судді Вінницького окружного адміністративного суду від 07.02.2024 про залишення позовної заяви без руху було надано оцінку доводам представника позивача про поважність причин пропуску до суду та підстав для поновлення пропущеного строку, наведеним у заяві про поновлення строку звернення до суду. Ці причини були визнанні судом не поважними та не достатніми для поновлення позивачу строку звернення до суду.

На думку суду, обставини, на які позивач посилається у заяві про поновлення строку звернення до суду від 21.02.2024, не свідчить про поважність причин, тобто існування обставин, які б унеможливлювали своєчасне звернення позивача до суду за захистом своїх прав, а відтак не можуть бути визнані судом поважними.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям: існують обставини, які унеможливлювали або ускладнили вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди для звернення до суду; ці обставини є об`єктивними і не залежали від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Крім того, в первинній редакції позовної заяви, представник позивача вказує, що 13.11.2020 року рішенням УДМС України у м. Вінниці позивачу було оформлено припинення його громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про громадянство України».

Разом з тим, як самостійно вказує представник позивача, на виконання даного положення позивач в 2020 році поїхав до РФ з метою відмови від російського громадянства, оскільки він мав громадянство Російської Федерації.

Разом з тим, подавши нову редакцію позовної заяви, представник позивача вказує, що позивач в 2019 році поїхав до РФ з метою відмови від російського громадянства.

При цьому, доказів які б підтверджували дані обставини суду не надано. Як і не надано доказів, коли саме позивач поїхав до РФ з метою відмови від російського громадянства, адже як слідує з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 мав протягом 2 років з моменту набуття громадянства України (29.10.2018) відмовитись від російського громадянства.

Також представник позивача вказує, що позивач починаючи з 2020 року позбавлений можливості перебувати на території України відповідно він не міг раніше звертатися до відповідних органів з метою врегулювання даного спору, а також вчинення будь яких дій для оспорювання рішень міграційної служби.

Разом з тим, дану позовну заяву подано ОСОБА_4 , адвокатом позивача Павлюка В.В., хоча, як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 і досі перебуває за межами України.

Дані обставини не змінюють момент, з якого починає свій відлік строк звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 3 роки відтоді, коли на його думку, мав місце факт порушення його прав.

Таким чином, наведені обставини не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, адже такі обставини лише свідчать про початок вчинення позивачем певних дій для захисту своїх прав.

До того ж свої доводи щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду представник позивача не підтверджує жодними належними та допустимими доказами, посилаючись виключно на події, без пояснення того, яким чином ці факти і події об`єктивно перешкодили йому вчасно звернутися до суду.

Верховний Суд в ухвалі від 06.09.2022 у справі №420/16598/21 зауважив, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного поновлення строку.

Також в ухвалі від 18.05.2022 у справі №802/592/17-а з приводу оцінки доводів щодо поважності причин пропущення процесуального строку для звернення до адміністративного суду з підстав запровадженого воєнного стану зазначено, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку у всіх абсолютно випадках.

Дотримуючись вказаного підходу, суд дійшов висновку, що оскільки суд та всі учасники заявленого спору діють в однакових умовах воєнного стану, сам по собі факт дії такого стану не свідчить про поважність пропуску строку для звернення до суду. Поновлення строків це виняток, а воєнний стан - загальна умова для всіх.

При цьому, Вінницький окружний адміністративний суд не припиняв роботи у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану чи проблемами в енергетичній системі, безперервно здійснював свою діяльність, забезпечував усім особам, у тому числі й позивачу у цій справі, можливість реалізації права на судовий захист. Тому позивач міг безперешкодно реалізувати своє право на звернення до суду в межах встановленого законом строку звернення.

При цьому, враховано, що позивачем уже долучено до матеріалів позовної заяви клопотання про поновлення строку звернення до суду, однак, наведені у ньому причини пропуску такого строку, на переконання суду, не є поважними.

Разом із тим, слід враховувати, що частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, суд вважає за необхідне надати позивачу можливість подати оскаржуване рішення УДМС України у Вінницькій області та привести у відповідність позовні вимоги за даним адміністративним позовом та надати обґрунтоване клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

Частиною 2 статті 121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 07.02.2024.

Запропонувати позивачу у 7-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, шляхом:

-надання оскаржуваного рішення УДМС України у Вінницькій області та привести у відповідність позовні вимоги за даним адміністративним позовом,

- надання обґрунтованого клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Крапівницька Н. Л.