Справа № 260/6196/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання встановлення судового контролю за виконанням судових рішень

28 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 260/6196/23 пров. № А/857/20921/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень,

в адміністративній справі №260/6196/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

апеляційний розгляд у якій проведено за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року,

встановив:

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Державної казначейської служби України (далі відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області (далі відповідач-2), в якому просив: 1) визнати неправомірними дії відповідачів щодо не проведення виплат та повного розрахунку із позивачем; 2) стягнути з відповідача-2 на користь позивача середній заробіток за період вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення суду №807/1280/15 від 25.05.2020 починаючи з 26 травня 2020 по 27 червня 2023 до дня поновлення на посаді в сумі 368841,44, із утриманням обов`язкових податків та зборів; 3) стягнути з відповідача-2 на користь позивача заробітну плату за зайнятою посадою за 28 червня 2023р., як за останній робочий день перед звільненням, із утриманням обов`язкових податків та зборів; 4) стягнути з відповідача-2 на користь позивача компенсацію за всі не використані дні щорічної основної відпустки, а також щорічної додаткової відпустки за весь період вимушеного прогулу починаючи з 13 червня 2015 по день звільнення в сумі 318022,95грн., із утриманням обов`язкових податків та зборів; 5) стягнути з відповідача-2 на користь позивача матеріальні допомоги на оздоровлення за весь період вимушеного прогулу починаючи з 13 червня 2015 по 28 червня 2023р., із утриманням обов`язкових податків та зборів, у зв`язку з позбавленням права на використання щорічної відпустки у вказаний період; 6) стягнути з відповідача-2 на користь позивача вихідну допомогу у розмірі середньої місячної заробітної плати за посадою зайнятою на час звільнення - начальника Головного управління ДКСУ у Закарпатській області із утриманням обов`язкових податків та зборів; 7) стягнути з відповідача-2 на користь позивача середній заробіток за період затримки виплати заробітної плати, виплати компенсації за не використанні дні щорічної відпустки, вихідної допомоги з 29 червня 2023 по день прийняття рішення судом, із утриманням обов`язкових податків та зборів; 8) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача понесені судові витрати.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області щодо не проведення повного розрахунку ОСОБА_1 при звільненні 28 червня 2023 року. Стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду від 25.05.2020 у справі №807/1280/15 за період з 26 травня 2020 по 27 червня 2023 у розмірі 368841,44 грн. із утриманням обов`язкових податків та зборів. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за 28 червня 2023 року, із утриманням обов`язкових податків та зборів. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за всі не використані дні щорічної основної відпустки, а також щорічної додаткової відпустки за весь період вимушеного прогулу та враховуючи час затримки виконання рішення суду, за період з 13 червня 2015 по 27 червня 2023 року, із утриманням обов`язкових податків та зборів. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середньої місячної заробітної плати, передбачену ч.3 ст.83 Закону України "Про державну службу". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За наслідками апеляційного перегляду, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 змінено рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 в адміністративній справі №260/6196/23, а саме: в абзаці другому резолютивної частини цього рішення суду виключено формулювання «Державної казначейської служби України та»; в абзаці третьому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області» замінено формулюванням «Державної казначейської служби України». У решта частині це рішення суду залишено без змін.

15.02.2024 до суду апеляційної інстанції від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про встановлення контролю за виконанням судових рішень суду першої та апеляційної інстанції у справі №260/6196/23, шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №260/6196/23.

Відповідачі подали апеляційному суду свої заперечення на клопотання позивача про встановлення контролю за виконанням судових рішень, вказуючи на передчасність вимог заявника. Просять постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень у справі №260/6196/23.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги заяви (клопотання) позивача про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень, вважає, що така заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.372 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень визначений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення, і підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Водночас, для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави.

Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України є наявність у суду об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №820/4261/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі №800/320/17 сформовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст.382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Отже, колегія суддів зазначає, що згідно статті 382 КАС України обов`язок для відповідача подати звіт про виконання судового рішення може встановити лише суд, який ухвалив відповідне рішення. Таке питання може бути вирішене цим судом як одночасно з прийняттям рішення, так і після завершення розгляду справи.

Як уже було вказано вище, у розглядуваній справі за позовом ОСОБА_1 рішення по суті позовних вимог було прийнято Закарпатським окружним адміністративним судом - 29.09.2023 року.

За наслідками апеляційного перегляду, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 було змінено це рішення суду першої інстанції, а саме: - в абзаці другому резолютивної частини цього рішення суду виключено формулювання «Державної казначейської служби України та»; - в абзаці третьому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області» замінено формулюванням «Державної казначейської служби України». У решта частині це рішення суду залишено без змін.

Отже, судом апеляційної інстанції у цій справі №260/6196/23 не було прийнято окремого судового рішення по суті позовних вимог ОСОБА_1 , а лише частково змінено рішення суду першої інстанції від 29.09.2023 року.

Після завершення апеляційного розгляду цієї справи №260/6196/23 рішення суду першої інстанції від 29.09.2023 набрало законної сили і саме це рішення окружного суду від 29.09.2023 підлягає до виконання, з врахуванням внесених до нього змін.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 із клопотанням (заявою) про встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі №260/6196/23, всупереч приписам ч.1 ст.382 КАС України безпідставно звернувся до суду апеляційної інстанції.

Тому у задоволенні такого клопотання позивача про встановлення контролю за виконанням судових рішень необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 310, 321, 325, 328, 382 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративній справі №260/6196/23 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст ухвали суду складено 01.03.2024 року