Справа № 160/3282/22
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 160/3282/22

адміністративне провадження № К/990/6136/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у адміністративній справі №160/3282/22 за позовом Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просило: визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України №110/ГПК/99-00-05-02-06 від 21.01.2022 року; зобов`язати Державну податкову службу України надати AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року у справі №160/8866/20, залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2021 року у справі №160/8866/20; визнати неправомірними дії Державної податкової служби України з неприйняття уточнюючих податкових декларацій AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» з рентної плати за період II, III, IV квартали 2020 року, поданих на зменшення податкового зобов`язання з рентної плати; зобов`язати Державну податкову службу України вчинити дії з прийняття уточнюючих податкових декларацій AT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» з рентної плати за період II, III, IV квартали 2020 року, поданих на зменшення податкового зобов`язання з рентної плати та відображення в інтегрованій картці АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» переплати з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин в загальному розмірі 200 394 435,30 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 21 лютого 2023 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у справі №160/3282/22; ухвалено постанову, якою відмовлено в задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації ДПС України №110/ГПК/99-00-05-02-06 від 21 січня 2022 року, зобов`язання Державну податкову службу України надати Акціонерному товариству «Криворізький залізорудний комбінат» нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі №160/8866/20, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі №160/8866/20; в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання неправомірними дії ДПС України з неприйняття уточнюючих податкових декларацій Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» з рентної плати за період II, III, IV квартали 2020 року, поданих на зменшення податкового зобов`язання з рентної плати; зобов`язання ДПС України вчинити дії з прийняття уточнюючих податкових декларацій з рентної плати за період II, III, IV квартали 2020 року, поданих на зменшення податкового зобов`язання з рентної плати та відображення в інтегрованій картці Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» переплати з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин в загальному розмірі 200394435,30 грн. справу №160/3282/22 направлено на новий судовий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року, залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у прийнятті уточнюючих податкових декларацій АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗНОРУДНИЙ КОМБІНАТ» з рентної плати за період II, III, IV квартали 2020 року, поданих на зменшення податкового зобов`язання з рентної плати, вчинену листом від 24.01.2022 року № 5642/6/04-36-04-09-11. Вважати уточнюючі податкові декларації позивача з рентної плати за період II, III, IV квартали 2020 року, а саме: Тернівський район ІІ квартал 2020 року № , ІІІ квартал 2020 року № , IV квартал 2020 року № ; Покровський район ІІ квартал 2020 року № , ІІІ квартал 2020 року № , IV квартал 2020 року № ; Саксаганський район ІІ квартал 2020 року № , ІІІ квартал 2020 року № , IV квартал 2020 року № , такими, що подані у день їх фактичного отримання ГУ ДПС у Дніпропетровській області, 18.01.2022 року. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області на користь Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗНОРУДНИЙ КОМБІНАТ» в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору 1860,75 грн.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог ст. 330 КАС України судом встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Якщо касаційна скарга подається на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у ч. 2 і 3 ст. 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, системний аналіз наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у ч. 1 ст. 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт ч. 4 ст. 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Скаржник, посилаючись на п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, зазначає про застосування судом норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 826/7516/17.

Так, скаржник посилаючись на постанову Верховного Суду, повністю не обґрунтовує подібність правовідносин у справі на яку він посилається та справі, яку заявлено до касаційного перегляду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Також, Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на цій підставі недостатньо самого лише зазначення постанов Верховного Суду. Скаржник повинен зазначити висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.

У касаційній скарзі скаржник в достатній мірі не наводить, в чому саме він вбачає подібність правовідносин у справах (у яких викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

У скарзі викладено обставини справи, процитовано норми Податкового кодексу України без зазначення, в чому саме полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права. Фактично, доводи касаційної скарги зводяться до того, що на переконання скаржника суд апеляційної інстанції неправильно оцінив наявні у матеріалах справи докази.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені ч. 4 ст. 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Посилання на постанови Верховного Суду в частині надання правової оцінки доводам заявника не є свідченням застосування судом апеляційної інстанції у цій справі норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Варто зазначити, що відповідно до приписів ст. 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи приписи п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України та не викладення скаржником у касацій скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

За таких обставин касаційну скаргу слід повернути скаржнику, що не перешкоджає йому реалізувати своє право звернутися із касаційною скаргою повторно.

Відповідно до ч. 7 ст. 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст. 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 248, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у адміністративній справі №160/3282/22 - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Яковенко