Справа № 520/2409/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

29 лютого 2024 р. справа № 520/2409/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Пушкінська, буд. 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПНС/ХК/199933/165/ПН/СПТД від 26.12.2023.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.11.2023 на підставі направлення №ПНС/1/12681-23 від 07.11.2023 інспекторами праці Штепою П.О. та Бровкіною М.І. проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за адресою за якою позивач з 05.06.2023 не здійснює свою підприємницьку діяльність та не використовує найману працю. Позивач також зазначає, що Акт про неможливість проведення заходу державного контролю №ПНС/ХК/19933/165/НП в порушення Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823, не містив письмової вимоги або припису для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. У разі дотримання цієї вимоги, відповідачу стало б відомо про те, що позивач не здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі викладеного позивач вважає, що Акт про неможливість проведення заходу державного контролю №ПНС/ХК/19933/165/НП складений інспекторами праці в порушеній вимог діючого законодавства, а дії інспекторів праці щодо складання Акту про неможливість проведення заходу державного контролю №ПНС/ХК/19933/165/НП від 13.11.2023 та Постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПНС/ХК/199933/165/ПН/СПТД від 26.12.2023 є протиправними та підлягають скасуванню.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що 10.11.2023 посадовими особами Міжрегіонального управляння проведено захід державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою діяльності: АДРЕСА_2 (ТРЦ «КЛАСС»). Підставою для здійснення заходу держаного нагляду (контролю) є звернення ОСОБА_2 від 25.08.2023 (вх. від 30.08.2023 №П-1616/ПНС-23) та погодження Державної служби України з питань праці №ЦА-5036/1/2.3.1-23а від 20.10.2023. Відповідач зазначає, що ФОП ОСОБА_1 особисто здійснював перешкоди у проведенні перевірки, що підтверджується відео фіксацією та повідомленням від поліції щодо встановлення особи, а строк дії договору суборенди (найму) нежитлових приміщень від 21.10.2021, який додав позивач як підтвердження своїх доводів, закінчився 31.01.2023, що на думку відповідача, спростовує твердження ФОП ОСОБА_1 про невикористання ним приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (ТРЦ «КЛАСС») для здійснення підприємницької діяльності. 16.11.2023 ФОП ОСОБА_1 направлено повідомлення про розгляд справи уповноваженою посадовою особою, зауважень від ФОП ОСОБА_1 до Міжрегіонального управління не надходило. Отже, ФОП ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи належним чином. За результатами розгляду матеріалів справи, враховуючи достатність підстав для накладення штрафу, винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26.12.2023 №ПНС/ХК/19933/165/ПН/СПТД та листом від 28.12.2023 направлено ФОП ОСОБА_1 . Підставою для застосування до позивача санкцій був недопуск позивачем посадових осіб Міжрегіонального управління для здійснення інспекційного відвідування, тобто, оскаржувана позивачем постанова була прийнята за наявності юридично оформленого факту недопуску перевіряючих осіб до перевірки, отже за наявності належних правових підстав. Таким чином, на думку відповідача, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26.12.2023 №ПНС/ХК/19933/165/ПН/СПТД необхідно відмовити.

У відповіді на відзив позивач підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини і факти, викладені у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 30.08.2023 Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці отримано заяву ОСОБА_3 стосовно невиплати заробітної плати за фактично відпрацьований час, а також відсутності офіційного прийняття на роботу та звільнення з роботи з порушенням встановленого законом порядку, в якій зазначено, що ОСОБА_2 працевлаштувався на роботу в організацію strong.ua, яка належить ФОП ОСОБА_1 , на посаду реалізатора-продавця спортивного харчування, працював у чотирьох різних магазинах та в жодному з магазинів він не був офіційно працевлаштований.

На підставі направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю), 10.11.2023 посадовими особами Міжрегіонального управляння проведено захід державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою діяльності: АДРЕСА_2 (ТРЦ «КЛАСС»).

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що ФОП ОСОБА_1 здійснював перешкоди у проведенні перевірки за адресою: АДРЕСА_2 (ТРЦ «КЛАСС»).

Відповідність особи на відео особі ФОП ОСОБА_1 підтверджується листом Відділу поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за №1254/119/62/01/12-23.

13.11.2023 працівниками Міжрегіонального управління складено Акт про неможливість проведення заходу державного контролю №ПНС/ХК/19933/165/НП щодо недопущення до проведення перевірки з питань фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків відносно ФОП ОСОБА_1 .

16.11.2023 ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено лист-повідомленням №ПНС/2/13209-23 про отримання Акту про неможливість проведення заходу державного контролю №ПНС/ХК/19933/165/НП від 13.11.2023, що є підставою розгляду справи про накладення штрафу відповідно до Порядку №509.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, ним не подавались до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці заперечень на акт та документів на підтвердження. При цьому факт направлення акту з повідомленням про розгляд справи підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками Укрпошти про відправку листів.

За результатами розгляду матеріалів справи, а саме: заяви ОСОБА_2 ; Акту про неможливість проведення заходу державного контролю від 13.11.2023 №ПНС/ХК/19933/165/НП; листа від відділу поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області листом від 13.12.2023 за №1254/119/62/01/12-23 щодо встановлення особи ОСОБА_1 , відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26.12.2023 №ПНСХК/19933/165/ПН/СПТД, яка листом від 28.12.2023 направлена ФОП ОСОБА_1 .

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України від 5 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у ч. 4 ст. 2 Закону №877-V органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом №877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону №877-V органи Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), забезпечують дотримання принципів державного нагляду (контролю); вимог щодо місця здійснення державного нагляду (контролю); вимог щодо врегулювання окремих питань виключно законами; обмежень у проведеннях заходів нагляду контролю в разі наявності конфлікту інтересів; трактувань норм на користь суб`єкта господарювання у разі їх неоднозначного трактування; заборони на вилучення оригіналів документів та техніки; обов`язку збереження комерційної та конфіденційної таємниці; умов проведення планових заходів, розробки методики для визначення критерій ризику; права суб`єкта господарювання на ознайомлення з підставами заходу та отримання посвідчення (направлення) на проведення заходу; вимог до складення наказу, посвідчення (направлення) на проведення заходу та акту за результатами заходу; відповідальності посадових осіб органу державного нагляду (контролю); прав суб`єктів господарювання; права на консультативну підтримку суб`єктів господарювання; громадський захист; оскарження рішень органів державного нагляду (контролю) та умов віднесення суб`єктів господарювання до незначного ступеня ризиків у разі незатвердження відповідних критеріїв розподілу.

Спеціальним законом, який відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №877-V повинен враховуватися органами Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), є КЗпП України, зокрема, Глава XVIII "Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю".

Частиною 1 ст. 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 (далі - Порядок №823) передбачено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Пунктом 3 Порядку №823 визначено, що інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад, посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та які пройшли перевірку знань у порядку, визначеному Мінекономіки.

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджуються службовим посвідченням встановленої Мінекономіки форми, що видається Держпраці та її територіальними органами.

Отже, інспектори праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад за наявності відповідного посвідчення мають право на проведення заходів державного контролю.

Як зазначено в пункті 10 Порядку №823, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

- під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

- ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

- наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

- за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

- на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

- фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

- отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 295 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку.

Інших підстав для недопуску інспектора до здійснення інспекційного відвідування Порядок №295 не містить.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 зазначено таку підставу для не допуску посадових осіб відповідача до проведення інспекційного відвідування як не здійснення підприємницької діяльності за адресою перевірки: АДРЕСА_2 , з посиланням на Договір суборенди нерухомого майна №1-ОР від 05.06.2023 та акту прийому-передачі приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом із тим, ФОП ОСОБА_1 був присутній за адресою: АДРЕСА_2 у день проведення інспекторами Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці інспекційного відвідування та, як вбачається з відеозапису, дослідженого під час судового розгляду справи, чинив перешкоду у наданні їм доступу для проведення перевірки.

При цьому, документів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 не здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , останній не надав як 13.11.2023, так і за результатом отримання повідомлення відповідача (лист №ПНС/2/13209-23 від 16.11.2023).

Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови, Північно-Східному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці не було надано документів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 не здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Згідно пункту 16 Порядку №295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Пунктами 19, 20 Порядку №295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Відповідно до частини першої ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з недопуском інспекторів до перевірки, було складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю №ПНС/ХК/19933/165/НП, на підставі чого Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПНС/ХК/199933/165/ПН/СПТД від 26.12.2023.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013 №509 вказаний Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП та частинами другою-сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Судом встановлено, що 13.11.2023 посадовими особами відповідача складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ПНС/ХК/19933/165/НП, зауважень до якого позивач не подавалось.

При цьому, пункт 14 Порядку №295 не містить такої підстави для недопуску уповноважених осіб до здійснення інспекційного відвідування, на яку посилається позивач.

Положеннями абзацу 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Згідно з абзацами 2, 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, при проведенні перевірки з питань виявлення наступних порушень: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Підставою для застосування до позивача санкцій вданому випадку був недопуск позивачем інспекторів Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю), створення перешкод при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Тобто, оскаржувана позивачем постанова була прийнята за наявності юридично оформленого факту недопуску перевіряючих осіб до перевірки, отже за наявності належних правових підстав.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПНС/ХК/199933/165/ПН/СПТД від 26.12.2023 необхідно відмовити.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Пушкінська, буд. 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.