Справа № 380/23628/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 рокусправа № 380/23628/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років від 02.10.2023 р. №55;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області зарахувати також до спеціального стажу роботи на посаді лісоруба період роботи позивача з 11.10.2017 р. по 11.07.2023 р. включно та повторно розглянути заяву позивача від 25.09.2023 р. про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка відновлена за рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04 червня 2019 року з урахуванням наявності у позивача після досягнення 55 років загального стажу роботи більше 25 років, з них більше 12 років 6 місяців спеціального стажу роботи на посаді лісоруба.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю у нього на 11.10.2017 р. страхового (не менше 26 років 6 місяців) та пільгового (не менше 12 років 6 місяців) стажу, необхідного для призначення такого виду пенсії. Зазначає, що пункт «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, втратили чинність 04.06.2019. Позивач стверджує, що відповідач, розглядаючи заяву позивача від 25.09.2023 р. про призначення пенсії за вислугу років та додані до неї документи за принципом екстериторіальності , безпідставно застосував положення пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачає наявність 30 років страхового стажу, в редакції зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, які втратили чинність 04.06.2019. Оскільки, зміни до статті 55 Закону, внесені законами №213-VIII від 02.03.2015 та №911-VIII від 24.12.2015, визнані неконституційними та втратили чинність, у такому випадку до спірних правовідносин необхідно застосовувати попередню редакцію статті 55 Закону, яка діяла до внесення неконституційних змін. Позивач стверджує, що мав необхідний на дату звернення із заявою про призначення пенсії вік. Відтак, вважає оскаржуване рішення відповідача протиправним та таким, що порушує право позивача на належний соціальний захист, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 16.10.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив (вх. № 21481ел від 07.11.2023) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 25.09.2023 із заявою (встановленого взірця) про призначення пенсії за вислугу років та пакетом документів. Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.10.2023 № 55. Зазначив, що пенсії за вислугу років згідно з нормами пункту "в" статті 55 Закону № 1788 призначаються за умови наявності станом на 11.10.2017 визначеного Законом № 1788 спеціального стажу роботи (вислуги років). Закон № 1058, як спеціальний закон, з моменту набрання законної сили Законом № 2148, тобто, з 11.10.2017, є пріоритетним у правовідносинах шодо призначення пенсії за вислугу років. Оскільки заявник виповнилось 55 років 02 місяців 29 днів 25.09.2023, то пенсії за вислугу років згідно з нормами пункту "в" статті 55 Закону № 1788 призначаються за умови наявності станом на 11.10.2017 визначеного Законом № 1788 спеціального стажу роботи (вислуги років). За результатами розгляду документів доданими до заяви, до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано всі періоди. Страховий стаж становить 27 років 05 місяць 01 день та стаж необхідного для призначення пенсії за вислугу років становить - 10 років 11 місяців 12 днів. Просив відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи надійшли письмові пояснення у яких вказано, що відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі, старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи на 11.10.2017 для чоловіків при загальному стажі роботи не менше 26 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. Згідно з наданими ОСОБА_1 документами для призначення пенсії за вислугу років, його загальний страховий стаж становить 27 років 5 місяців 1 день, в тому числі, стаж необхідний для призначення пенсії за вислугу років становить 10 років 11 місяців 12 днів. Вік позивача 55 років. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 25.09.2023 із заявою (встановленого взірця) про призначення пенсії за вислугу років та пакетом документів.

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 02.10.2023 за № 55, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

Таке рішення вмотивовано тим, що відповідно до пункту "в" статті 55 Закону № 1788 було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи на 11.10.2017 для чоловіків - не менше 26років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Зі змісту оскарженого рішення слідує, страховий стаж складає 27 років 5 місяців 1 день.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, відтак звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Закон № 1788-ХІІ введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» №1058-VI пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Стаття 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 09.12.2012) право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VII, внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема, пункт «в» статті 55 викладено в такій редакції: робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII.

Положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12. 2015 №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 152 Конституції України встановлено, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, пункт «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, втратили чинність 04.06.2019.

За таких обставин, відповідач, розглядаючи заяву позивача від 25.09.2023 р. про призначення пенсії за вислугу років та додані до неї документи безпідставно застосував положення пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачає наявність 30 років страхового стажу, в редакції зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, які втратили чинність 04.06.2019.

Оскільки, зміни до статті 55 Закону, внесені законами №213-VIII від 02.03.2015 та №911-VIII від 24.12.2015, визнані неконституційними та втратили чинність, у такому випадку до спірних правовідносин необхідно застосовувати попередню редакцію статті 55 Закону, яка діяла до внесення неконституційних змін.

Відповідно до цієї редакції статті 55 Закону, умовами виходу на пенсію, чоловіків, які займали посади робітників, майстрів (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Разом з тим, відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, відповідачем зазначено, що: «пунктом 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (на 11.10.2017), мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Водночас, відповідно до розрахунку стажу для визначення права не пенсію за вислугу років, відповідач обчислює спеціальний стаж роботи позивача на посаді лісоруба лише за період з 01.11.2006 р. по 10.10.2017 р. включно в кількості 10 років 11 місяців 12 днів.

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 2-1 та визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Тобто, вказаною нормою збережено гарантії пенсійного забезпечення певної категорії осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року мають всі підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, вказаною нормою не було внесено жодних змін до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому остання підлягає застосуванню саме у редакції, яка відновлена за рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04 червня 2019 року.

Позивач, досяг 55-річного віку з 26.06.2023, що підтверджується копією паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 26.11.1999.

Також, відповідачем не заперечується наявність у позивача на 30.06.2023 р. 27 років 05 місяці 01 днів страхового (загального) стажу.

Відповідно до записів № 16-21 трудової книжки позивача № НОМЕР_2 , дата заповнення 14.06.2000 р., у період з 01.11.2006 р. по 11.07.2023 р. позивач працював лісорубом у Чернелицькому лісництві.

Уточнюючою довідкою, виданою філією «Коломийське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 25.09.2023 за № 21.08-564 підтверджено факт роботи позивача на посаді лісоруба з 01.11.2006 р. до 11.07.2023 р. та його спеціальний стаж лісоруба 16 років 08 місяців 10 днів.

Таким чином, надані відповідачу документи підтверджують наявність достатньої кількості пільгового стажу, що дає право позивачу право на призначення пенсії відповідно до вимог пункту «в» статті 55 Закону за вислугу років, у редакції, яка відновлена за рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04 червня 2019 року.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 02.10.2023 № 55 про відмову у призначені пенсії, є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Тому з огляду на викладене, належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області зарахувати до спеціального стажу роботи на посаді лісоруба період роботи позивача з 11.10.2017 р. по 11.07.2023 р. включно та повторно розглянути заяву позивача від 25.09.2023 р. про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка відновлена за рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04 червня 2019 року з урахуванням наявності у позивача після досягнення 55 років загального стажу роботи більше 25 років, з них більше 12 років 6 місяців спеціального стажу роботи на посаді лісоруба.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018; ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років від 02.10.2023 р. №55.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області зарахувати до спеціального стажу роботи на посаді лісоруба період роботи ОСОБА_1 з 11.10.2017 р. по 11.07.2023 р. включно, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2023 р. про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка відновлена за рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04 червня 2019 року з урахуванням наявності у позивача після досягнення 55 років загального стажу роботи більше 25 років, з них більше 12 років 6 місяців спеціального стажу роботи на посаді лісоруба.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна