Справа № 120/17724/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 березня 2024 р. Справа № 120/17724/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 звернувся його представник до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що його довіритель отримував пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, що призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 24.10.2023 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на загальних умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 33 від 26.10.2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Представник позивача вважає протиправним рішення пенсійного органу № № 33 від 26.10.2023 року, у зв`язку із чим звернувся з позовом до суду із вимогою зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки.

Ухвалою від 28.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12.12.2023 представником Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подано відзив на позовну заяву. Такий обґрунтований тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 21.05.2018 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, на думку відповідача вказане свідчить про відсутність права на перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки.

У встановлений судом строк відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області також подано відзив на позовну заяву, який обгрунтований тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 21.05.2018 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, обчислену відповідно до Закону №1058 з урахуванням даних про стаж та заробіток.

Головне управління вказує, що пенсія за віком, призначена на пільгових умовах за Списком №2 не є окремим видом пенсійної виплати, а є різновидом умов пільгового пенсійного забезпечення для можливості дострокового призначення пенсії за віком. Тобто, призначення даного виду пенсійного забезпечення має на меті встановлення права для особи на більш ранній вихід на пенсію за віком, як це передбачено загальними нормами. При цьому, пенсія за віком на пільгових умовах призначається довічно. Таким чином відсутні підстави для скасування рішення пенсійного органу № № 33 від 26.10.2023 року та задоволення позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

З 21.05.2018 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно із списком № 2 на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

24.10.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, у якій просив перевести його на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 33 від 26.10.2023 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки за матеріалами електронної пенсійної справи заявнику з 21.05.2018 призначена пенсія за віком, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років та 6 місяців на зазначених роботах.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 2 розділу ХV Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 27 Закону № 1058-IV встановлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = ЗП . КС, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 1 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Тобто, особи, які працювали повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці (за Списком № 2), в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку. При цьому така пенсія є пенсією за віком, яка згідно з вищенаведеними положеннями призначається, перераховується та виплачується відповідно до положень Закону № 1058-IV.

Водночас частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Із системного аналізу зазначених норм слідує, що при переведенні з одного виду пенсії на інший відбувається зміна виду пенсії, що визначені законодавством.

Таким чином, в даному випадку безпідставно стверджувати, що відбудеться переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, що призначена позивачу відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і є різновидом пенсії за віком (зі зменшенням загального пенсійного віку), що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв`язку з досягненням ним загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 334/2653/17, від 13 грудня 2018 року у справі № 185/860/17, від 06 лютого 2019 року у справі № 333/1856/17 та ряду інших.

Також аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 22.01.2024 у справі №120/12808/23.

З огляду на викладене заява позивача, що подавалась ним до пенсійного органу, стосувалася призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому ще у 2018 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону № 1058-IV.

Як наслідок рішення № 33 від 26.10.2023 року прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавські області правомірно, тому підстав для його скасування у суду немає.

Оскільки вимога позивача про зобов`язання відповідача про застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки є похідною вимогою від зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», така також не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані представником позивача, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог відсутні й підстави для відшкодування позивачеві витрат, пов`язаних із сплатою ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, каб. 609, м. Полтава, )

Суддя Мультян Марина Бондівна