Справа № 580/11896/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року справа № 580/11896/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/11896/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська 57, м.Черкаси, 18036, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І.ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

12.12.2022 вх. 55798/23 ОСОБА_1 у позовній заяві просить (позовна заява в редакції від 28.12.2023 вх.58911/23): визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку під час звільнення; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку під час звільнення з 08.05.2023 до 08.11.2023.

19.12.2023 позовна заява залишена без руху, 28.12.2023 вх.58911/23 позивач надала позов новій редакції.

05.01.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України).

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що позивач проходила службу в Головному управління Національної поліції в Черкаській області у період з 07.11.2015 до 07.06.2019. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №5296/22 відповідачем 08.11.2023 нараховано та виплачено позивачу грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час. Позивач з покликанням на статтю 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) вважає, що відповідач має виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, зокрема з 08.05.2023 до 08.11.2023, просить позовні вимоги задовольнити.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позовні вимоги не визнав, 22.01.2024 вх. №3688/24 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що вимога позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати грошового забезпечення під час звільнення працівника, починаючи з 08.05.2023 до 08.11.2023, ґрунтується на неправильному застосуванні позивачем ст. 117 КЗпП України, позаяк спір про грошове забезпечення позивача (доплата за службу в нічний час) під час звільнення виник більш ніж понад три роки після звільнення - 07.11.2022 (справа 580/5296/22), у зв`язку з чим у спірних правовідносинах не настало передбачених у частині другій статті 117 КЗпП України умов для стягнення середнього заробітку. За вказаних обставин вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення. У відзиві зазначає, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 у справі №580/3385/23, що набрало закооної сили 11.01.2024 (за результатом апеляційного перегляду) встановлений факт несвоєчасного розрахунку відповідачем під час звільнення зі служби позивача за ст. 117 КЗпП України, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, що безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

У справі № 580/5296/22 суд встановив, що згідно з витягом з наказу відповідача за 2019 рік від 07.06.2019 №134 о/с підтверджується, що позивачку звільнено зі служби за п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію», зобов`язано сплатити компенсацію за 12 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки та за 4 доби додаткової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час в 2019 році. Зазначено, що станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати відсоткової надбавки за вислугу років складає 14 років 05 місяців 17 днів (вислуги років на пільгових умовах не має), зобов`язано виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 14 років 05 місяців 17 днів. Позивачка з 07.11.2015 до 07.06.2019 заступала, як помічник відповідального в Черкаському відділі поліції ГУНП в Черкаській області на службу у нічний час. На виконання рішення у справі №580/5296/22 відповідачем виплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час, що підтверджується дорученням від 06.11.2023 №6408, від 06.11.2023 №6409, від 06.11.2023 №6410, від 06.11.2023 №6411.

Позивач стверджує, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/5296/22 відповідач виплатив 08.11.2023 грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час, тому фактичний остаточний розрахунок під час звільнення зі служби здійснений лише 08.11.2023.

У справі №580/3385/23 ЄДРСР 112380051 зазначається: ОСОБА_1 подала позов до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просить: визнати відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні протиправною; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, з 07.06.2019 по день фактичного розрахунку, а саме по 26.04.2023, беручи за розрахунок повними, фактично відпрацьованими двома місяцями роботи, що передують звільненню.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 у справі №580/3385/23, що набрало законної сили 11.01.2024 (ЄДРСР 116267081): стягнуто з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3017 (три тисячі сімнадцять) грн 13 коп з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку під час звільнення, що виразилась у несвоєчасній виплаті доплати за службу в нічний час за період з з 08.05.2023 до 08.11.2023, позивач звернувся до суду з позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232) військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

При кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати (ст.110 КЗпП України). Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, внесені зміни до статті 117 КЗпП України, згідно яких у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (частина 1 статті 117 КЗпП України). За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті (частина 2 статті 117 КЗпП України) .

Правовідносини щодо відшкодування заробітної плати за час затримки остаточного розрахунку врегульовані нормами Кодексу законів про працю України, Законом України «Про оплату праці» та Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Згідно із статтею 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Верховний Суд України у справі № 6-2912цс16 ЄДРСР 64344972 зазначив: аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Не можна погодитись із тим, що за порушення трудових прав працівника при одному звільненні можливе одночасне застосування стягнення середнього заробітку як за статтею 117 КЗпП України так і за статтею 235 КЗпП України, тобто подвійне стягнення середнього заробітку, оскільки це буде неспівмірно з правами працюючого працівника, який отримує одну заробітну плату.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17 зазначає: під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Метою законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

У касаційній скарзі у справі № 759/1933/20 ЄДРСР 103402574 йдеться про те, що апеляційним судом не враховано те, що з відповідача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку, розмір якого в 4 рази більший за розмір загальної суми заборгованості та в 16 разів - за розмір самої заборгованості по заробітній платі. Встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Критерії оцінки розумності, справедливості та пропорційності сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18).

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 824/399/17-а).

Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Оцінюючи докази та доводи сторін, суд бере до уваги, що стаття 117 КЗпП України не передбачає виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення окремо по кожній із виплат, що належать працівнику на день звільнення; право на звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення виникає у разі фактичного розрахунку щодо всіх виплат, що нараховані, або щодо яких існує спір про їх розмір.

З 19.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352, яким внесені зміни до статті 117 КЗпП України за затримку виплати належних сум під час звільнення звільнений працівник має право на отримання середнього заробітку за весь час затpимки по день фактичного розpахунку але не більше ніж за шість місяців.

Фактичний розрахунок здійснений з позивачем 08.11.2023 після набрання чинності статті 117 КЗпП України в редакції Закону №2352.

Беручи до уваги, що на виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від від 24.07.2023 у справі №580/3385/23 (ЄДРСР 116267081) відповідач виплатив позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку під час звільнення, тому звернувшись до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення у справі №580/3385/23, позивач реалізував надане йому право притягти відповідача до відповідальності на підставі ст. 117 КЗпП України, а повторне стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку на підставі статті 117 КЗпП України призведе до застосування непередбаченої законодавством подвійної відповідальності за одне і теж порушення.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Беручи до уваги зміст статті 61 Конституції України (ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення), суд дійшов висновку, що до відповідача судом була застосована відповідальність за несвоєчасний розрахунок з позивачкою під час звільнення, тому підстави для повторного притягнення до відповідальності Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо сформованих вимог позивачем з 08.05.2023 до 08.11.2023 відсутні.

За встановлених судом обставин і оцінених доводів та доказів сторін підстави для повторного стягнення середнього заробітку за час затримки виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час у зв`язку із застосуванням відповідальності до відповідача у справі №580/3385/23, що набрало законної сили 11.01.2024 (ЄДРСР 116267081) щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 суми 3017.17 грн з відрахуванням обов`язкових податків і зборів - відсутні, тому суд визнає позовні вимоги необгрунтованими, а позов до задоволення не належить.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору (особа з інвалідністю 2 групи - пенсійне посвідчення від 21.08.2019 серії НОМЕР_2 ).

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області [18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ].

Рішення суду складене 01.03.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА