Справа № 460/27467/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2024 року м. Рівне №460/27467/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дії відповідача, які полягають у відмові зарахувати до страхового стажу періоди роботи з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття" та зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття"; зобов`язання призначити й виплачувати із дати звернення пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Вона подала заяву про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте відповідач прийняв рішення та відмовив у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу роботи. До страхового стажу не зараховано періоди роботи у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття". Разом з тим, позивач вказує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. За наведених обставин позивач вважає, що йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, внаслідок чого порушено гарантоване державою право на пенсійне забезпечення. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 06.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 06.12.2023 клопотання ОСОБА_1 про допит свідків, - залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 12.12.2023 клопотання ОСОБА_1 про проведення розгляду справи за участі сторони, - залишено без задоволення.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то у відповідності до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.10.2023 №17, прийнятим за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву позивача та відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Підставою такої відмови зазначено, що до загального страхового стажу враховано 12 років 2 місяці 20 днів. За доданими документами не зараховано до страхового стажу період роботи з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття", згідно архівної довідки від 19.07.2022 № 206/3130.4-03/22, яка видана виконавчим комітетом Вараської міської ради, оскільки ПІБ заявниці внесено не в повному обсязі ( ОСОБА_1 ).

Копією посвідчення Серія НОМЕР_1 , виданого 10.08.2023 Рівненською обласною державною адміністрацією підтверджується, що ОСОБА_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Згідно з архівної довідки від 19.07.2022 № 206/3130.4-03/22, яка видана виконавчим комітетом Вараської міської ради з лютого 1993 року по січень 1995 року позивач працювала у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття".

Не погоджуючись з відмовою органу Пенсійного фонду у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV, в редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

В примітці до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону №796-XII зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше (ч.2 ст.55 Закону №796-XII).

Таким чином, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка проживала або працювала на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 протягом не менше 3 років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. При цьому постійне проживання такої особи або постійна робота у зазначеній зоні дає особі право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 повних роки проживання або роботи на такій території, але не більше 6 років.

Тобто, максимальна величина зменшення пенсійного віку для особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії не може перевищувати 6 років.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.10.2023 звернулася до територіального органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку на 6 років, згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідачем підтверджено, що позивач проживала 6 років 16 днів на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 01.01.1993, та досягнув необхідного віку для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Разом з тим, підставою для прийняття рішення про відмову у призначення пенсії послугувала недостатність страхового стажу.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, страховий стаж ОСОБА_1 становить 12 років 2 місяці 20 днів.

Крім того, позиція відповідача мотивована також тим, що за доданими документами не зараховано до страхового стажу період роботи з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття", згідно архівної довідки від 19.07.2022 № 206/3130.4-03/22, яка видана виконавчим комітетом Вараської міської ради, оскільки ПІБ заявниці внесено не в повному обсязі ( ОСОБА_1 ).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII).

У законодавстві, що діяло до набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема у Законі України "Про пенсійне забезпечення" йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідками, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, законодавець передбачив особливий порядок зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок.

Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

Для підтвердження періоду роботи з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття" позивач надав відповідачу архівну довідку від 19.07.2022 № 206/3130.4-03/22, яка видана виконавчим комітетом Вараської міської ради, у якій її ПІБ внесено не в повному обсязі, а саме "( ОСОБА_1 )"

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи довідках. Посилання на відсутність чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Висновки, аналогічні за своїм змістом, містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Отже, відповідачем безпідставно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття", згідно архівної довідки від 19.07.2022 № 206/3130.4-03/22, оскільки відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу документів покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отже, у суду відсутні підстави для неврахування вказаної архівної довідки, позаяк вона містить печатку, підпис та КЕП уповноваженої особи; містить кількість відпрацьованих вихододнів за рік; суму нарахованої заробітної плати за період з лютого 1993 року по січень 1995 року.

Довідка видана на підставі фонду № 50 СВК "Заболоття" Володимирецького району Рівненської області та розрахунково-платіжних відомостей колгоспу "30 років Жовтня", Селянської спілки "Заболоття" Володимирецького району Рівненської області за 1993, 1994, 1995 рік.

У сукупності наведеного, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові зарахувати до страхового стажу періоди роботи з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття" та зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди її роботи з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття".

Суд звертає увагу, що призначення позивачу пенсії відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ можливе за умови дотримання трьох складових: вік (не менше 54 років), проживання на території гарантованого добровільного відселення (не менше 3 років станом на 01.01.1993) і страховий стаж (не менше 24 років).

Водночас, суд зауважує, що в силу вимог ст.55 Закону №796-ХІІ страховий стаж для призначення пенсії в даному випадку визначається шляхом зменшення, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідного страхового стажу (30 років), на кількість років зменшення пенсійного віку (6 років).

Відтак, необхідний страховий стаж позивача станом на дату звернення на призначенням пенсії, повинен становити не менше 24 роки (30 років - кількість років зменшення пенсійного віку (6 років)).

Як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем, станом на час подання заяви про призначення пенсії, та з врахуванням спірного періоду роботи, який врахований судом, страховий стаж позивача становив менше 24 років, що не є достатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

Таким чином, з огляду на викладене, не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання призначити й виплачувати із дати звернення позивачу пенсія за віком на пільгових умовах, зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з нормами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, відповідач частково діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, а вказане рішення частково відповідає встановленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Позивачем під час розгляду справи частково було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи частково було спростовано відповідачем.

Враховуючи викладене в його сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 КАС України, пропорційного до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, які полягають у відмові зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з лютого 1993 року по січень 1995 року у колгоспі "30 років Жовтня" та в Селянській спілці "Заболоття", згідно архівної довідки від 19.07.2022 № 206/3130.4-03/22.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області витрати по сплаті судового збору на суму 357,88грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Берестовська, 1,м. Суми,Сумська обл., Сумський р-н,40000, ЄДРПОУ/РНОКПП 21108013)

Суддя Д.П. Зозуля