Справа № 340/9923/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/9923/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через адвоката Неверчака Є.Б., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 у 2007 2019 роках працював на Смолінській шахті на підземних роботах та має понад 11 років роботи шахтаря. З січня 2020 року йому встановлено ІІІІ групу інвалідності внаслідок професійного захворювання та призначено пенсію по інвалідності. У червні 2023 року він звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та обчислення його пенсії у розмірі 80% його заробітку. Проте рішенням №27794/03-16 від 07.07.2023 року йому відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Відповідач не врахував періоди роботи позивача з 01.04.1994 року по 11.03.1996 року в малому підприємстві "Надежда" та з 25.06.1998 року по 18.08.1998 року у взуттєвому підприємстві "Кіті". Позичав стверджує, що ці періоди трудової діяльності підтверджені записами у його трудовій книжці, а тому мають бути включені до страхового стажу. Також відповідач не врахував до пільгового стажу по Списку №1 та до стажу шахтаря частину періоду перебування позивача на інвалідності, а саме з 20.01.2020 року по 15.07.2020 року та з 12.11.2022 року по 09.02.2023 року, коли позивач отримував допомогу по безробіттю. Позивач стверджує, що з урахуванням цих періодів, а також періоду роботи з 01.04.2021 року по 31.10.2022 року на Новокостянтинівській шахті ДП "СхідГЗК" його стаж складає понад 20 років, тому він має право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020. З цих підстав просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №27794/03-16 від 07.07.2023 року про відмову в переведенні його з пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання на пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1 з встановленням розміру пенсії згідно ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу для пенсії періоди його роботи з 01.04.1994 року по 11.03.1996 року в малому підприємстві "Надежда" та з 25.06.1998 року по 18.08.1998 року у взуттєвому підприємстві "Кіті" згідно записів трудової книжки, періоди отримання ним допомоги по безробіттю з 22.07.2019 року по 15.07.2020 року та з 12.11.2022 року по 10.02.2023 року, а також роботи з 01.04.2021 року по 31.10.2022 року на Новокостянтинівській шахті ДП "СхідГЗК" - згідно записів трудової книжки та даних з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по формі ОК-5;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати період його перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання з 20.01.2020 року по 30.06.2023 року (3 роки 5 місяців 10 днів) до його пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, як стаж "шахтаря" по списку №1, згідно ст.1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 30.06.2023 року переведення його з пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання на пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1 згідно п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року за №1-р/2020 з встановленням розміру пенсії у 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою судді від 06.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та на виплату пенсії за нормами статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", оскільки не має необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого цією нормою.

Відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву у із запереченнями проти позову, в якому він вказав, що спірне рішення №27794/03-16 від 07.07.2023 року прийнято за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області. Спростовував доводи позивача про неправильне обчислення страхового та пільгового стажу. Доводив, що причиною неврахування до страхового стажу позивача періодів трудової діяльності у малому підприємстві "Надежда" та у взуттєвому підприємстві "Кіті" стали недоліки у записах трудової книжки про прийняття на роботу та про звільнення. З цих підстав просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2007 року працював на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці у Смолінській шахті ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", з якої звільнився 21.06.2019 року.

Позивачу з 20.01.2020 року встановлено ІІІ групу інвалідності довічно, причина інвалідності - професійне захворювання.

У лютому 2020 року позивач, досягнувши 47 років, звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 13.02.2020 року про призначення йому пенсії по інвалідності.

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №03 позивачу з 20.01.2020 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

На час настання інвалідності та призначення пенсії загальний трудовий стаж позивача становив 17 років 5 місяців 14 днів, із них стаж роботи за Списком №1 11 років 8 місяців 20 днів. За кожний повний рік стажу роботи за Списком №1 до страхового стажу відповідно до абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" додатково зараховано 11 років. Також згідно з абзацом 2 частини 1 статті 24 цього Закону до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, зараховано 12 років 2 місяці 24 днів (період з дня встановлення інвалідності до досягнення позивачем пенсійного віку, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"). Тож загалом страховий стаж позивача для обчислення пенсії склав 40 років 8 місяців 8 днів (або 488 місяців).

Після призначення пенсії позивач отримував допомогу по безробіттю, а також певний період працював і набув додатковий страховий стаж.

У червні 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 30.06.2023 року про перерахунок пенсії, у якій просив перевести його на пенсію за віком з розрахунку 80% заробітку за роботу в підземних умовах.

Ця заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та за нею цей територіальний орган Пенсійного фонду прийняв рішення №27794/03-16 від 07.07.2023 року про відмову у перерахунку пенсії. Цим рішенням відмовлено у перерахунку пенсії (перехід на пенсію за віком з встановленням мінімального розміру пенсії шахтарям згідно зі статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці") у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Позивач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (надалі - Закон №1058-IV)

У статті 1 Закону №1058-IV зазначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Закон №1058-IV містить такі норми:

Стаття 8. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг

1. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

Стаття 9. Види пенсійних виплат і соціальних послуг

1. Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 10. Право вибору пенсійних виплат

1. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

2. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Стаття 24. Періоди, з яких складається страховий стаж

1. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

2. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

3. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

4. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Стаття 26. Умови призначення пенсії за віком

1. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Стаття 27. Розмір пенсії за віком

1. Розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Стаття 28. Мінімальний розмір пенсії за віком

1. Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Стаття 44. Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії

1. Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Стаття 45. Строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії

1. Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

2. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

3. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

5. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Стаття 114. Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників

1. Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

2. На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Суд зазначає, що норма пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV є ідентичною за змістом пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VІІІ від 02.03.2015 року.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року.

Відповідно до пунктів 2, 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020 стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, зокрема:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам".

Отже на час виникнення спірних правовідносин Закон України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловікам після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому має місце колізія між нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020) з одного боку, та Законом №1058-IV - з іншого в частині страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Перший із цих законів визначає такий стаж для чоловіків 20 років, тоді як другий - 25 років.

У разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цих правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020, а не Закону №1058-IV.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованій у постанові від 03.11.2021 року у зразковій справі №360/3611/20 щодо призначення пенсій на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

У статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачені особливості пенсійного забезпечення. Відповідно до цієї норми мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено пільги пенсіонерам-шахтарям, зокрема підвищено мінімальний розмір пенсії за віком до 80 відсотків заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом 1 статті 26 цього Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №205/8712/16-а.

За змістом пункту 2.8 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. При переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу.

Позивач стверджує, що на момент звернення із заявою від 30.06.2023 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком він досягнув віку 51 рік, його загальний страховий стаж складав 21 рік 7 місяців 29 днів, а пільговий стаж на підземних роботах у шахті по Списку №1 складав 15 років 1 місяць 28 днів, що відповідає умовам щодо віку та стажу, наведеним у пункті "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначає, що наявність цього стажу роботи шахтаря на підземних роботах дає йому право на обчислення його пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону №1058- IV.

Як свідчить розрахунок стажу, складений відповідачем-1 при опрацюванні заяви позивача від 30.06.2023 року, він обчислив загальний страховий стаж позивача у 20 років 8 місяців 4 дні, а пільговий стаж на підземних роботах у шахті по Списку №1 - 14 років 5 місяць 8 днів.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, відповідач-1 в оскаржуваному рішенні №27794/03-16 від 07.07.2023 року виходив з того, що цього пільгового стажу на підземних роботах у шахті (з урахуванням часу перебування на інвалідності) недостатньо для перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", якою передбачено, що такий стаж для чоловіків повинен становити не менше 15 років.

У цьому рішенні не наведені будь-які мотиви щодо наявності чи відсутності у позивача права на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку) як працівникові, зайнятому повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 згідно з нормами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV або пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з матеріалами пенсійної справи позивача на час встановлення інвалідності від професійного захворювання та призначення пенсії по інвалідності (станом на 20.01.2020 року) загальний трудовий стаж позивача складав 17 років 5 місяців 14 днів, із них стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, набутий у Смолінській шахті ДП "Схід ГЗК" 11 років 8 місяців 20 днів (робота учнем гірника підземного, гірником підземним у період з 21.09.2007 року по 15.12.2010 року та робота роздавальника вибухових матеріалів підземного у період з 18.12.2010 року по 21.06.2019 року).

На момент призначення пенсії по інвалідності (20.01.2020 року) і по 15.07.2020 року, а також з 12.11.2022 року по 10.02.2023 року позивач перебував на обліку у центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, тож відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV ці періоди мають бути включені до страхового стажу.

У період з 01.04.2021 року по 31.10.2022 року позивач працював на Новокостянтинівській шахті ДП "СхідГЗК" на набув додатковий страховий стаж, який підтверджується даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Тож відповідно до абзацу 8 частини 3 статті 24 Закону №1058-IV відповідні повні та неповні місяці роботи (пропорційно сплаті страхових внесків) також мають бути включені до страхового стажу.

Згідно з розрахунком стажу, складеним відповідачем-1, він включив ці періоди отримання допомоги по безробіттю та роботи у Новокостянтинівській шахті ДП "СхідГЗК" до страхового стажу позивача, внаслідок чого він зріс до 20 років 8 місяців 4 днів.

Порушень з боку відповідача-1 при обчисленні додаткового страхового стажу, набутого позивачем після призначення пенсії по інвалідності, суд не встановив.

Воднораз, як свідчать розрахунки стажу, складені відповідачами при первісному призначенні пенсії по інвалідності та при опрацюванні заяви позивача від 30.06.2023 року, до страхового стажу не враховані періоди трудової діяльності ОСОБА_1 з 01.04.1994 року по 11.03.1996 року в малому підприємстві "Надежда" та з 25.06.1998 року по 18.08.1998 року у взуттєвому підприємстві "Кіті", підтверджені записами у трудовій книжці.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву посилався на те, що причиною неврахування цих періодів стали недоліки у записах трудової книжки, а саме у записі №8 про звільнення з роботи в малому підприємстві "Надежда" відсутній підпис директора, а у записі №9 про прийняття на роботу у взуттєве підприємство "Кіті" дата прийняття на роботу не співпадає з датою наказу про прийняття на роботу. Відповідач-2, заперечуючи проти позову, стверджує, що ці періоди не відносяться до робіт зі шкідливими і важкими умовами праці по Списку №1 і не вплинуть на розрахунок пільгового стажу (стажу роботи шахтаря).

Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд установив, що періоди трудової діяльності позивача у малому підприємстві "Надежда" та у взуттєвому підприємстві "Кіті" підтверджується поданою ним трудовою книжкою. Записи про прийняття позивача на роботу та його звільнення внесені з посиланням на відповідні накази, які пов`язані між собою хронологічно. Записи про звільнення посвідчені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб. Доказів того, що ці записи є неправильними чи неточними, відповідачі суду не надали. Відтак, ця трудова книжка є достатньою підставою для підтвердження стажу роботи для призначення пенсії, не потребує підтвердження додатковими документами. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Недотримання роботодавцем порядку ведення трудової книжки не може ставитися в провину позивачу та позбавляти його права на соціальний захист.

Суд вважає, що позивач має право на включення цих періодів трудової діяльності до загального страхового стажу. Незарахування відповідачами цих періодів до страхового стажу позивача є протиправним і призвело до заниження коефіцієнту страхового стажу та розміру пенсії позивача.

Згідно з матеріалами пенсійної справи позивача він у 2007 2019 роках працював у шахті та повний робочий день був зайнятий на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, і такий пільговий стаж на підземних роботах у шахті склав 11 років 8 місяців 20 днів. Спору з цього приводу між сторонами не має. У реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування цей стаж облікований за кодом ЗПЗ014А1 (працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії).

На позивача як на шахтаря поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Позивачу з 20.01.2020 року встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням. Тому відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону №1058- IV весь час перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Починаючи з 20.01.2020 року і до дня звернення із заявою від 30.06.2023 року тривалість часу перебування позивача на інвалідності склала 3 роки 5 місяців 10 днів і весь цей період повинен бути врахований до пільгового стажу на підземних роботах у шахті за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, зокрема на обчислення пенсії із застосуванням норм статті 8 цього Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV щодо мінімального розміру пенсії пенсіонерам-шахтарям.

Втім, відповідач-1, розглядаючи заяву позивача від 30.06.2023 року, із цього періоду перебування позивача на інвалідності врахував до його пільгового стажу на підземних роботах у шахті за Списком №1 лише 2 роки 9 місяців 18 днів, а саме періоди з 16.07.2020 року по 31.03.2021 року, з 01.04.2021 року по 24.02.2022 року, з 01.03.2022 року по 20.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 20.05.2022 року, з 01.06.2022 року по 20.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 22.07.2022 року, з 01.08.2022 року по 20.08.2022 року, з 01.09.2022 року по 20.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 10.02.2023 року по 30.06.2023 року. Тож, за розрахунками відповідача-1, станом на 30.06.2023 року пільговий стаж на підземних роботах у шахті за Списком №1 (з урахуванням часу перебування на інвалідності) склав 14 років 5 місяць 8 днів.

Ні в оскаржуваному рішенні №27794/03-16 від 07.07.2023 року, ні у відзиві на позов відповідач-1 не обґрунтував мотиви вибіркового включення ним до спеціального пільгового стажу цих окремих періодів, а не всього часу перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, як того вимагає норма абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону №1058- IV.

Суд вважає, що ГУ ПФУ у Київській області при розгляді заяви позивача від 30.06.2023 року та установленні його права на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема при обчисленні загального страхового стажу та пільгового стажу на підземних роботах у шахті (з урахуванням часу перебування на інвалідності), порушило вимоги законодавства щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду цього питання. Це призвело до прийняття необґрунтованого та немотивованого рішення №27794/03-16 від 07.07.2023 року про відмову у перерахунку пенсії.

Отже, вказане рішення є протиправним, а позовну вимогу про його скасування слід задовольнити.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За правилами частини 4 статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Наведене свідчить, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів захисту прав та інтересів особи, порушених суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення та фактичним обставинам справи.

Суд вважає, що право позивача, порушене незаконним рішенням відповідача-1, має бути відновлено шляхом зобов`язання цього відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.06.2023 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

При цьому слід врахувати висновки суду про необхідність застосування у спірних правовідносинах норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020), про необхідність включення до страхового стажу позивача спірних періодів його роботи, підтверджених записами у трудовій книжці, та щодо правильного обчислення пільгового стажу на підземних роботах у шахті за Списком №1, як умови визначення розміру пенсії за віком із застосуванням норм статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV.

Суд не вбачає підстав для спонукання відповідача прийняти рішення про переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та про встановлення певного розміру пенсії, оскільки ці питання є похідними від обчислення страхового та пільгового стажу позивача, а така позовна вимога є передчасною.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору в сумі 1073, 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, який прийняв незаконне рішення.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №27794/03-16 від 07.07.2023 року про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.06.2023 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ