Справа № 160/24582/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/24582/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 в адміністративній справі №160/24582/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первинна професійна спілка "Правозахисників" з вимогами:

визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області по не нарахуванню і не виплаті ОСОБА_1 при звільнення, а саме: 28 серпня 2023 року грошове забезпечення за невикористану відпустку за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за невикористану відпустку за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік.;

визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області по не нарахуванню і не виплаті ОСОБА_1 при звільнення, а саме: 28 серпня 2023 року одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 повних календарних років служби;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 25 повних календарних років служби;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28 серпня 2023року по день фактичного розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в підрозділах Національної поліції України, та наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 597 о/с від 28.08.2023 був звільнений зі служби в Національній поліції. Проте при звільненні грошове забезпечення за невикористану відпустку за 2021-2023 роки відповідачем протиправно не було виплачено. Також при звільненні зі служби не було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні за 25 повних календарних років служби. Отже підлягає також до виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28 серпня 2023 року по день фактичного розрахунку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 при звільненні з 31.08.2023 грошового забезпечення за невикористану відпустку за 2021, 2022 роки.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за невикористану відпустку за 2021, 2022 роки.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що відповідно до розділу 10 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» грошова компенсація виплачується поліцейським, які звільняються з поліції, лише за невикористану в році звільнення відпустку. Отже, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах Національної поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 597 о/с від 28.08.2023 ОСОБА_1 інспектора-чергової частини відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції звільнена з 31.08.2023 року зі служби в Національній поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Вказаним наказом встановлено:

- преміювання за серпень 2023 року у розмірі 201,920 %;

- невикористана частина щорічної відпустки за 2023 рік за фактично відпрацьований час складає: основної - 20 діб, додаткової - 10 діб;

- стаж служби в поліції: 25 років 05 місяців 06 днів;

- стаж служби для виплати одноразової грошової допомоги: 25 років 05 місяців 06 днів;

- стаж служби для призначення пенсії: у календарному обчисленні: 25 років 05 місяців 06 днів; у пільговому обчисленні: 30 років 08 місяців 24 дні.

Згідно довідки начальника УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області № 2154 від 12.10.2023, (наданої відповідачем до відзиву на позов): - "При звільненні з органів Національної поліції з 31 серпня 2023 року за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 28.08.2023 року № 597 о/с ОСОБА_1 було нараховано та виплачено компенсацію за 30 діб невикористаної частини щорічної відпустки за 2023 рік за фактично відпрацьований час (з них 20 діб - основної щорічної відпустки, 10 діб додаткової). Сума грошової компенсації за невикористані 30 діб відпусток за 2023 рік ОСОБА_1 склала 27 897,41 грн. Сума грошової компенсації за невикористані дні відпусток за 2023 рік, що підлягала виплаті після утримання податків та зборів становить: 27 897,41 грн. - 418,46 грн. = 27 478,95 грн. Суму 27 478,95 грн. перераховано ОСОБА_1 на особовий банківській рахунок АТ «Приватбанк» 15 вересня 2023 року. Крім того у вересні 2023 року ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні. Розмір одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 після утримання податку на доходи фізичних осіб, нарахування компенсації податку та утримання військового збору 1,5% складає 171 743,43 грн. (з розрахунку: 174 358,81 грн - 31 384,59 грн. (18% податок па доходи фізичних осіб) + 31 384,59 грн (компенсація податку на доходи фізичних осіб) - 2 615,38 грн. (1,5% військовий збір))".

Вирішуючи спір, та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання грошової компенсації за всі невикористані ним дні основних відпусток за 2021, 2022 роки.

Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, отже апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Таким чином, правомірність бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021, 2022 роки є предметом спору переданого на вирішення апеляційного суду.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 92 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 93 Закону №580-VIII тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки» учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Відповідно до абзацу 7 пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Верховний Суд зазначав, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону «Про відпустки» та статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (пункт 22 постанови від 7 травня 2020 року у справі №360/4127/19).

Відповідно до приписів ч. ч. 8-11 ст.93 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Отже, правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

З огляду на наведені норми, слід зауважити, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

У справі №160/10875/19 (постанова від 19.01.2021), в якій розглядалися аналогічні правовідносини щодо права поліцейського на компенсацію за дні невикористаної відпустки, Верховний Суд висловив правову позицію, суть якої полягає в тому, що у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що полягає в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 22.12. 2021 року по справі №640/21771/20.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на отримання компенсації за невикористанні дні щорічної основної відпустки.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 в адміністративній справі №160/24582/23залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 лютого 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров