Справа № 240/29067/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/29067/23

категорія 108070100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0/13070/2405 від 11.07.2023 Головного управління ДПС у Житомирській області щодо нарахування пені в сумі 442 561,48 грн за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що автомобіль 2019 Land Rover Discovery Sport SE SALCP2FX4KH814366, який є предметом контракту укладеного між позивачем та V&S Brothers INC (США), ввезений за митною декларацією до України від 10.02.2021 №UA100530/2021/305675, був отриманий на законних підставах дружиною позивача ОСОБА_2 , за договором відступлення права вимоги (цесїї) від 19.01.2021 б/н, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 відступив ОСОБА_2 право вимоги за вказаним контрактом. Тому вважає, що висновок контролюючого органу про те, що товар за контрактом станом на 31.03.2023 не надійшов не відповідає обставинам справи.

Крім того вказує, що нарахована в спірному податковому повідомленні-рішенні пеня в сумі 442 561,48 грн за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності є неправомірною, так як відсутня правова підстава для такого нарахування, оскільки протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

17.11.2023 до суду надійшов відзив на позов Головного управління ДПС України в Житомирській області (далі - ГУ ДПС України в Житомирській області) (а.с. 71-74), в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивував посиланням на відповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства.

Зазначає, що зовнішньоекономічний контракт від 22.10.2020 №SALCP2FX4KH814366, зазначений у митній декларації від 10.02.2021 №UA100530/2021/305675, мав бути укладений з ОСОБА_2 так як вона є вантажоодержувачем автомобіля, тому контролюючий орган зробив висновок, що легковий автомобіль 2019 Land Rover Discovery Sport SE SALCP2FX4KH814366, який є предметом контракту укладеного між позивачем та V&S Brothers INC (США), фактурною вартістю 16 782 доларів США станом на 31.03.2023 не надійшов.

Пояснює, що пеня в сумі 442 561,48 грн за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності контролюючим органом нарахована позивачу правомірно, оскільки в даних правовідносинах слід застосовувати норми Закону України "Про валюту і валютні операції" № 2473-VIII, частиною 3 статті 3 якого визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст. 263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

23.10.2020 ФОП ОСОБА_1 (покупець) та V&S Brothers INC (США) (продавець) уклали контракт купівлі - продажу №SALCP2FX4KH814366 предметом якого є пошкоджений автомобіль 2019 Land Rover Discovery Sport SE SALCP2FX4KH814366 (а.с. 40-42). Загальна вартість контракту складає 16 782 доларів США. Постачання товару проводиться відповідно до міжнародних правил Інкотермс - 2020 на умовах СFR Одеса. Розрахунки за контрактом проводяться шляхом грошового переказу покупцем на рахунок продавця на умовах передоплати за товар. Контракт діє до 31.12.2020.

На виконання зазначеного контракту від 23.10.2020 відповідно до рахунку - фактури від 23.10.2022 №122420/129 (а.с. 43) позивач перерахував з банківського рахунку валютні кошти в сумі 16 782 доларів США згідно з платіжним дорученням від 27.10.2020 № 11JBKLKA та банківською випискою (а.с.44, 45).

29.12.2020 позивач та V&S Brothers INC (США) підписали додаток до контракту купівлі-продажу №SALCP2FX4KH814366 за умовами якого дія контракту була продовжена до 15.02.2021 та покупець надав право на отримання товару (пошкоджений автомобіль 2019 Land Rover Discovery Sport SE SALCP2FX4KH814366) ОСОБА_2 (а.с.46).

19.01.2021 між ФОП ОСОБА_1 та громадянкою України ОСОБА_2 , яка є дружиною позивача, був підписаний договір відступлення права вимоги (цесії) який укладено за згодою з боржником V&S Brothers INC (США) (а.с. 47). За умовами вказаного договору ФОП ОСОБА_1 відступив ОСОБА_2 право вимоги передачі товару за контрактом купівлі-продажу №SALCP2FX4KH814366 від 23.10.2020 на умовах, визначених цим контрактом та інвойсом.

19.01.2021 ОСОБА_2 нотаріально посвідченою довіреністю (а.с. 48) уповноважила Товариство з обмеженою відповідальністю «ВС Бразерс Експедішен» в особі директора Фаріонік В.В. та/або громадянина ОСОБА_3 бути її представниками з питань отримання вантажів, в тому числі автомобіля 2019 Land Rover Discovery Sport SE SALCP2FX4KH814366 в проведенні митного оформлення, екпедирування, супроводження тощо.

В подальшому, на ім`я ОСОБА_2 був складений видатковий ордер від 05.02.2021 за №171714/1 (а.с. 53) у якому зазначено, що вантаж (автомобіль) постачається через ОСОБА_3 , вантажоодержувач: ОСОБА_2 , транспортно-експедиторська організація ТОВ «ВС Бразерс Експедішен», митна декларація від 10.02.2021.

З митної декларації від 10.02.2021 №UA100530/2021/305675 видно, що ввозиться автомобіль 2019 Land Rover Discovery Sport SE SALCP2FX4KH814366, в графі 8 «одержувач» вказано ОСОБА_3 ; в графі 9 «особа, відповідальна за фінансове врегулювання» вказана ОСОБА_2 (а.с. 54-55).

Після завершення митних процедур автомобіль Land Rover Discovery Sport 27.05.2021 було зареєстровано: власник ОСОБА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_2 (а.с.56-57).

Як видно з матеріалів справи посадовою особою ГУ ДПС у Житомирській області відповідно до наказу від 30.03.2023 № 781-п на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, с. 82 глави 8 Розділу II, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотриманням вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 23.10.2020 №SALCP2FX4KH814366 за період з 23.10.2020 по 31.03.2023.

За результатами перевірки було складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 19.05.2023 № 8951/06-30-24-05/ НОМЕР_3 (а.с. 13-17), яким встановлено порушення позивачем п. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VІІІ (далі - Закон № 2473-VІІІ) при виконанні імпортного контракту від 23.10.2020 №SALCP2FX4KH814366 (граничний термін надходження товару - 27.10.2021) від нерезидента V&S Brothers INC (США) товар на адресу ФОП ОСОБА_1 фактурною вартістю 16 782 дол. США станом на 31.03.2023 не надійшов (кількість просторочених днів -520).

На підставі встановленого порушення, зазначеного в акті позапланової перевірки, контролюючий орган прийняв спірне податкове повідомлення-рішення від 11.07.2023 №0/13070/2405, яким нараховано ФОП ОСОБА_1 пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на суму 442 561,48 грн (а.с. 20-21).

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення та 25.07.2023 звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України (а.с.24-29). Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 20.09.2023 №27794/6/99-00-06-01-02-06 податкове повідомлення-рішення від 11.07.2023 №0/13070/2405 залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 31-35).

ФОП ОСОБА_1 не погодився із спірним податковим повідомленням-рішенням від 11.07.2023, вважає його незаконним тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

В силу приписів ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підпункт 14.1.255 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначає, що відступлення права вимоги - операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації.

Зі змісту наведених норм слідує, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є відступлення права вимоги - правочин (договір), на підставі якого первісний кредитор передає своє право (вимогу) в конкретному зобов`язанні новому кредитору, продовжуючи при цьому виконувати взяті на себе обов`язки перед боржником, а новий кредитор набуває відповідне право (вимогу), за загальним правилом, з моменту укладення договору відступлення права вимоги.

При цьому, враховуючи, що відступлення права вимоги завжди є похідним від інших зобов`язань, тому, укладаючи договір цесії, сторони повинні чітко визначити його предмет, а саме право, що відступається.

Разом з тим, норми діючого законодавства не встановлюють заборони для зміни кредитора в зобов`язаннях, а відтак, будь-яка особа може передати свої права за правочином іншій особі шляхом укладення договору про відступлення прав вимоги (цесії).

При цьому, положення чинного законодавства, зокрема ЦК України та ПК України, не містять будь-яких обмежень щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення прав вимоги боргу.

Суд вважає, що чинне законодавство не містить обмежень щодо зміни сторони за зобов`язанням у зовнішньоекономічному договорі, тому встановлене контролюючим органом порушення позивачем п. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VІІІ при виконанні імпортного контракту від 23.10.2020 №SALCP2FX4KH814366 (граничний термін надходження товару - 27.10.2021) від нерезидента V&S Brothers INC (США) на адресу ФОП ОСОБА_1 фактурною вартістю 16 782 дол. США станом на 31.03.2023 товар не надійшов (кількість просторочених днів -520) не підтверджується матеріалами справи.

Суд встановив, що на підставі договору відступлення права вимоги (цесії), який укладено за згодою з боржником V&S Brothers INC (США), ОСОБА_2 отримала товар за контрактом купівлі-продажу №SALCP2FX4KH814366 від 23.10.2020 на умовах, визначених цим контрактом. На підставі митної декларації від 10.02.2021 №UA100530/2021/305675 видно, що в Україну було ввезено автомобіль 2019 Land Rover Discovery Sport SE SALCP2FX4KH814366 та 27.05.2021 зареєстровано власницею вказаного автомобіля ОСОБА_2 . Тому висновок ГУ ДПС в Житомирській області, що при виконанні імпортного контракту від 23.10.2020 №SALCP2FX4KH814366 (граничний термін надходження товару - 27.10.2021) станом на 31.03.2023 товар не надійшов - спростовується наведеним.

Стосовно нарахованої в спірному податковому повідомленні-рішенні пені з 27.10.2021 по 31.03.2023 в сумі 442 561,48 грн за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності суд зазначає наступне.

За змістом підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, визначені Законом №2473-VIII.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої, дев`ятої, десятої статті 11 Закону №2473-VIII валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Валютний нагляд здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 12 Закону №2473-VIII визначено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту: встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

За частинами першою, другою, п`ятою-восьмою 1 статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав-з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з пунктом 21 та пунктом 23 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Згідно з пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах другому - дев`ятому цього пункту.

Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27.06.2023№651, відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», що набрав чинності 23.05.2020 (далі Закон №466-IX), в редакції від 01.01.2021, підпункт 14.1.162 ПК викладено в наступній редакції: «пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Згідно з підпунктом 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 ПК згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Вказане свідчить про те, що за нормами ПК пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон №2473-VIII, зокрема стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

З огляду на викладені норми, суд вважає, що пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПК з 01.01.2021 є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК. Однак, нарахування пені у період з 01.01.2021 по 30.06.2023 не узгоджується з абзацом 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України, тому приймає доводи позивача про безпідставність нарахування пені в спірному рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Приписами Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 встановлено ставку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 6638,50 грн, проте мав сплати за подання вказаного позову 4425,61 грн (442 561 грн *1%).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, позивачу підлягає відшкодування суми сплаченого судового збору у розмірі 4425,61 грн, а стосовно повернення судового збору сплаченого позивачем в більшому розмірі, ніж встановлено законом - 2212,89 грн йому слід звернутися із відповідним клопотанням до суду.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003. ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0/13070/2405 від 11.07.2023 Головного управління ДПС у Житомирській області щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 пені в сумі 442 561,48 грн за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4425 (чотири тисячі чотириста двадцять п`ять) грн 61 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 01 березня 2024 р.