Справа № 276/444/24
Суддя: БОБЕР Д. О.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/444/24
Провадження по справі 2-а/276/7/24

У Х В А Л А

29 лютого 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №829869 від 29.04.2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 510 грн., а також закрити справу про адміністративне правопорушення. Позивач долучив до позову заяву, в якій просить поновити пропущений строк на оскарження постанови серії БАБ №829869 від 29.04.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Дослідивши позовну заяву та матеріали, додані до неї, суддя дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві позивач зазначив, що судові витрати зі сплати судового збору становлять 605,60 грн. Проте до позовної заяви, не долучено документ, який підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674-VІ (далі за текстом - Закон №3674-VІ), який набув чинності 01.11.2011 року.

За статтями 1, 2 Закону № 3674-VІ судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Таким чином, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI .

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду №543/775/17 від 18.03.2020 року, відповідно до якої у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні ст.ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом в порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону №3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають, де також зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 01.01.2024 року складає 3028 гривень.

Таким чином, позивачу у разі несплати судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. (3028х0,2) слід сплатити такий судовий збір, а також надати до суду відповідну квитанцію на підтвердження сплати судового збору.

Реквізити для сплати судового збору:

Володарсько Волинський районний суд, ГУК у Житомирській області/ТГ смт.Хорошів/22030101 р/р UA0006751, , ККД 22030101, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Крім того, у позові позивач просить поновити пропущений строк на оскарження постанови серії БАБ №829869 від 29.04.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вказуючи, що ним пропущено строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення з поважних причин, оскільки копія постанови БАБ №164585 йому не видавалась.

Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 р. №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

За висновком Верховного Суду Суд таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Частиною другою та п`ятою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Натомість суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку оскарження постанови є неповажними, оскільки позивач був присутній при винесенні постанови та знав про її існування, про що вказує в своїй позовній заяві та заяві про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, а тому він міг своєчасно звернутись до суду та/або за правовою допомогою. Окрім того, той факт, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови у день її винесення підтверджується його підписом у відповідній графі постанови.

Як вбачається з постанови серії БАБ №829869 від 29.04.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, позивач був присутній при винесенні постанови та отримав її копію, про що свідчить його підпис у відповідній графі постанови про отримання копії. Також ОСОБА_1 було роз`яснено його права за ст.268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП, про що також свідчить його підпис у відповідній графі постанови. Також позивачем до позовної заяви долучено копію врученої йому квитанції про сплату штрафу відповідно до постанови серії БАБ №829869, що свідчить про обізнаність позивача про постанову БАБ №829869 на момент її винесення 29.04.2022 року.

У матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази на підтвердження того, що в постанові БАБ №829869 від 29.04.2022 року підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не належить ОСОБА_1 .

За таких обстави, суд приходить до висновку, що позивач знав про винесення відносно нього постанови БАБ №829869 від 29.04.2022 року, отримав її копію та був ознайомлений зі строками її оскарження.

З позовом про скасування постанови позивач звернувся до Володарськ-Волинського районного суду лише 28.02.2024 року, тобто майже через два роки після її отримання.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Оскільки наведені позивачем обставини поважності пропуску строку оскарження постанови не підтверджуються матеріалами позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Таким чином, позивачу необхідно надати достатні докази поважності причин пропуску строку звернення до суду або ж вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати відповідні докази цього.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом не сплачено судовий збір, відповідна квитанція на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви не долучена, причини пропуску позивачем процесуального строку оскарження постанови, вказані позивачем у позовній заяві, не підтверджуються матеріалами позовної заяви, інших доказів поважності причин пропуску 10-денного строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення до позовної заяви не додано, суддя приходить до висновку про необхідність залишення адміністративного позову без руху та надання позивачу строку для можливості усунути виявлені недоліки, що становить 10 календарних днів.

Керуючись ст.ст. 123,160, 161, 169 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення визначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити позивача, що у випадку, якщо в зазначений строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.О. Бобер