Справа № 140/34627/23
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/34627/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови у виплаті грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх ОСОБА_2 на користь повнолітньої доньки, яка перебуває на його утриманні на час навчання; зобов`язання здійснити нарахування та виплату вищевказаного грошового забезпечення починаючи з 01.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.02.2005 та на виконання рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 15.03.2011 по справі №2-247/11 ОСОБА_2 сплачував на її утримання аліменти до 18 років, а згодом відповідно до закону на час навчання та досягнення дитиною 23 років.

Вказала, що в червні 2022 року стало відомо, що її батько ОСОБА_2 після виконання бойового завдання безвісті зник, тому 05.10.2023 скерувала заяву до відповідача про виплату грошового забезпечення передбаченого п. 4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2016 року № 884, проте отримала відмову.

Вважаючи такі дії відповідача щодо відмови призначити та виплатити грошове забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх протиправними, відтак звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 29.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив та зазначив, що відповідно до частини шостої статі 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення; сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Вказав, що ОСОБА_1 є повнолітньою дитиною безвісті зниклого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке міститься в матеріалах справи, але не проживала разом з ОСОБА_2 , тому не перебувала на його утриманні.

Вважає, що у військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави для виплат грошового забезпечення та інших належних виплат, зниклого безвісті батька - ОСОБА_2 , оскільки це буде суперечити чинному законодавству.

З врахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю.

У відповіді на відзив позивач підтвердила свої доводи, зазначені у позовній заяві та просила у задовольнити її позовні вимоги.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.02.2005.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15.03.2011 по справі №2-247/11 стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на утримання на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п`ятдесят) гривень щомісяця, починаючи з 18 лютого 2011 року, до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 15.03.2011 по справі №2-247/11 ОСОБА_2 сплачував аліменти на до ОСОБА_1 18 років, а після досягнення дочкою повноліття зобов`язався утримувати повнолітню доньку на час навчання, до досягнення нею 23 років.

В червні 2022 року позивачці стало відомо, що її батько ОСОБА_2 після виконання бойового завдання безвісті зник.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2022 № 74, солдат ОСОБА_2 , стрілець - санітар ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебував в районі виконання завдань, вважається зниклим безвісті.

05.10.2023 позивачем була направлена заява до відповідача про виплату грошового забезпечення передбаченого п.4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2016 року № 884.

14.10.2023 листом в/ч НОМЕР_1 за № 10598 повідомлено, що відповідно до постанови КМУ від 30.11.2016 року № 884 «Порядок виплати грошового забезпечення сім 'ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтегрованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» (далі - Постанова), а саме п.4 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У зв`язку із тим, що позивач не проживає разом з батьком, в/ч НОМЕР_1 прийнято рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_2 на її користь.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо дії відмови у виплаті грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі по тексту - Закон України № 2011-XII).

Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України № 2011-XII, за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення; сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України. Інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, (далі - Порядок № 884).

Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Пунктом 4 Порядку № 884 передбачено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

В пункті 5 Порядку № 884 зазначено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку:

Згідно з пунктом 6 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно; військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими."

Пункт 7 Порядку № 884 передбачає, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є повнолітньою дитиною ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру № 469909 від 28.02.2024.

Також згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру № 469911 від 28.02.2024 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, в матеріалах справи також міститься копія довідки, виданої ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» № 580 від 02.11.2023, в якій зазначено, що ОСОБА_1 навчається базі базової загальної середньої освіти з 01.09.2020 по 03.05.2024 за професією «Кухар, кондитер».

Вищевказане свідчить про те, що позивач навчається на денній формі навчання в ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» в м. Луцьку.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.187 Сімейного кодексу України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана. На підставі заяви одного з батьків аліменти відраховуються не пізніше триденного строку від дня, встановленого для виплати заробітної плати, пенсії, стипендії. На підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1 -3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття. утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Тобто термін «утриманцями» вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст.31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15.03.2011 по справі №2-247/11 стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на утримання на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п`ятдесят) гривень щомісяця, починаючи з 18 лютого 2011 року, до досягнення дитиною повноліття, а після досягнення дочкою повноліття зобов`язався утримувати повнолітню доньку на час навчання, до досягнення нею 23 років.

Позивач знаходиться на утриманні військовослужбовця, а саме свого батька ОСОБА_2 , та одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування так як позивач навчається в ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» в м. Луцьку та крім стипендії не має основного доходу, що підтверджується копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела суми виплачених доходів на утримання податків за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року та з 1 кварталу 2023 року по 2 квартал 2023 року

Таким чином, позивач є особою яка зазначена в пункті 7 Порядку № 884, а саме є особою, яка перебуває на утриманні військовослужбовця та має права на виплати грошового забезпечення свого батька військовослужбовця ОСОБА_2 .

Крім того, в пункту 7 Постанови КМУ № 884 не зазначено, що особи, які перебувають на утриманні військовослужбовців мають обов`язково проживати з військовослужбовцем. Посилання відповідача на те що позивач є повнолітньою дочкою, яка не проживає разом із батьком не має правових підстав, так як у даному випадку позивач підпадає під іншу диспозицію за п.7 Порядку № 884, як особа, яка перебуває на утриманні військовослужбовця.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії в/ч НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх ОСОБА_2 на користь його повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на його утриманні на час навчання є протиправними.

З огляду на викладене, відповідача належить зобов`язати здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх ОСОБА_2 на користь повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні батька на час навчання починаючи з 01.06.2023.

Аналогічна позиція викладена у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі № 160/16526/22.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За нормами частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 858,88 грн, що підтверджується квитанцією від 24.11.2023. Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 858,88 грн.

Керуючись статтями 139, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх ОСОБА_2 на користь повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на його утриманні на час навчання.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх ОСОБА_2 на користь повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні батька на час навчання починаючи з 01.06.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судовий збір у сумі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя С.Ф. Костюкевич