Справа № 260/146/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2024 року м. Ужгород№ 260/146/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Гесня А.О.

за участю:

позивач не з`явився;

представника відповідача Волокітіна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить:

1) Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2023 р. №1658 про результати проведення службового розслідування , яким оголошено догану командиру 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

2) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити безпідставно невиплачену частину грошового забезпечення за грудень 2023 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що щодо позивача ОСОБА_1 службове розслідування не проводилося, а навпаки таке проводилося за рапортом ОСОБА_1 щодо можливих порушень вимог Дисциплінарного статуту начальником продовольчої служби ОСОБА_2 . Відтак, відповідно до ст. 87 Дисциплінарного статуту, начальник міг накласти дисциплінарне стягнення на позивача, у випадку допущення якихось порушень службової дисципліни протягом 10 днів і тільки щодо особи по якій проводиться службове розслідування протягом місяця. Також, як вказав у позовній заяві ОСОБА_1 , згідно зі статтею 87-1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, військовослужбовець, який повідомив про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", вчинених іншими особами, не може бути звільнений зі служби чи змушений до звільнення, притягнутий до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з таким повідомленням або підданий іншим негативним заходам впливу, або загрозі таких заходів впливу.

Водночас, підставою для проведення службового розслідування є Рапорт позивача від 09.11.2023, яким він повідомляв саме про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень - про складання продовольчою службою військової частини НОМЕР_1 накладних та роздавальних відомостей із завищеними показниками постачання продуктів і про тиск з боку продовольчої служби на посадових осіб 2 батальйону з метою примушування до підпису цих документів, які містять завідомо неправдиву інформацію.

Відповідач проти позову заперечив, надавши суду відзив від 05.02.2024 р. Згідно даного відзиву вказав, що дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 накладено правомірно за наслідками службового розслідування.

Як вказав відповідач у відзиві на позовну заяву, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.03.2022 № 1 ОСОБА_1 призначено командиром 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 11.11.2023 № 1524 "Про призначення службового розслідування" на підставі рапорту з додатками від 09.11.2023 командира 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 було призначено службове розслідування стосовно заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 та посадових осіб продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 . Проведення службового розслідування доручено старшому офіцеру відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_3 .

За результатами проведеного службового розслідування, відповідальною особою 02.12.2023 складено акт службового розслідування.

Так, у пп. 5.1. п. 5 "Неправомірні дії військовослужбовця" акту службового розслідування зазначено, що командир 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 перешкоджав начальникові (заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з тилу - начальнику тилу військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_2 ) виконувати покладені на нього обов`язки з військової служби, а також ображав честь і гідність військовослужбовця (капітана ОСОБА_2 ). Також в акті службового розслідування було встановлено вину майора ОСОБА_1 , яка полягала у прямому умислі вчинення опору начальникові шляхом психологічного насильства (численні систематичні образи, приниження, демонстративне нехтування правилами субординації) та пред`явлення до нього протизаконної вимоги (залучити до службового заходу особу, якій законом заборонена така участь) для недопущення виконання ним своїх службових обов`язків, а також у прямому умислі образити честь і гідність військовослужбовця, висловлювання негативної оцінки особистості людини, що суперечить встановленим правилам поведінки і вимогам загальнолюдської моралі.

З огляду на те, що під час проведення службового розслідування встановлено порушення майором ОСОБА_1 вимог статті 21 Конституції України, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідальною особою за проведення службового розслідування було запропоновано командиру військової частини НОМЕР_1 накласти на майора ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 позовну заяву було залишено без руху.

26 січня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

В подальшому, у зв`язку із необхідністю з`ясування обставин справи, зокрема щодо належності чи неналежності ОСОБА_1 до продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року було призначено справу з викликом осіб на 27 лютого 2024 р.

В судове засідання 27 лютого 2024 р. позивач не прибув, хоча повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності правомірним. Також у судовому засідання підтвердив, що майор ОСОБА_1 не належить до продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , а відноситься до служби охорони вказаної військової частини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що майор ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді командира 2 батальйону військової охорони військової частини НОМЕР_1 .

09.11.2023 р. позивачем, майором ОСОБА_1 , на адресу командира військової частини НОМЕР_1 було подано рапорт із додатками (та ще 12 рапортів старшин роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (а.с.8-29).

На підставі вказаного рапорту майора ОСОБА_1 11.11.2023 р. командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 було видано наказ №1524 «Про призначення службового розслідування» (а.с.102-103).

Як зазначено у п. 1 вищевказаного наказу вказано необхідність проведення службового розслідування щодо заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 та посадових осіб продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 (а.с.102).

Як було з`ясовано під час судового засідання та підтверджено представником відповідача ОСОБА_1 не належав до продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , а належав до служби охорони вказаної частини.

За наслідками проведення службового розслідування на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 р. було складено акт службового розслідування від 02.12.2023 р. Як вказано у даному акті, в ході службового розслідування було встановлено порушення вимог Дисциплінарного статуту капітаном ОСОБА_2 , майором ОСОБА_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_5 (а.с.32-48).

Як наслідок проведення службового розслідування, начальником військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 було винесено наказ № 1658 від 02.12.2023 р. «Про результати проведення службового розслідування». Згідно п. 2 вказаного наказу на майора ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення, а саме оголошено догану. (а.с.49-50). Інші особи за результатами вищевказаного службового розслідування до дисциплінарної відповідальності не притягувалися.

Вважаючи, накази про накладення дисциплінарного стягнення протиправним, та відповідно неправомірно позбавлено щомісячної премії, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення ЇЇ економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України № 2232-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону України № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону України № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Так, за приписами статей 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина третя статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з приписами статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ, на військовослужбовців можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

З огляду на викладені норми Дисциплінарного статуту, підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. При цьому, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок є дискреційними повноваженнями суб`єкта його накладення. Крім того, положення наведеного законодавства, не містять жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

За правилами статті 49 цього Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що в основі поведінки військовослужбовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми. Правила поведінки та обов`язки, покладені на військовослужбовців, зокрема, стосовно неухильного дотримання вимог Конституції України та Законів, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поширюються на військовослужбовця не лише під час несення ним служби, а й у вільний від несення служби час.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Згідно з статтею 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Статтею 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що провадження службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку не є обов`язковим. Службове розслідування проводиться лише з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Тобто, призначення службового розслідування є правом командира, а не його обов`язком.

Відповідно до частини сьомої статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту. Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Державної спеціальної служби транспорту (далі - Держспецтрансслужба), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначається Порядком проведення службового розслідування у Державній спеціальній службі транспорту, затверджений наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 26.07.2022 № 90.

Поряд з цим, слід наголосити, що службове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.11.2023 № 1524 «Про призначення службового розслідування» було проведено у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту ЗСУ та Порядку проведення службового розслідування у Державній спеціальній службі транспорту, затверджений наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту №90 від 26.07.2022 р. (а.с. 142-159).

Стаття 83 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» кореспондується із п. 3 Розділу ІІІ «Порядку проведення службового розслідування у Державній спеціальній службі транспорту» (а.с.151), де вказано, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обгрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться.

Як встановлено судом, 09.11.2023 р. позивачем, майором ОСОБА_1 , на адресу командира військової частини НОМЕР_1 було подано рапорт із додатками (а саме ще 12 рапортів старшин роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 . (а.с.8-29).

На підставі вказаного рапорту майора ОСОБА_1 11.11.2023 р. командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 було видано наказ №1524 «Про призначення службового розслідування». (а.с.102-103).

Як зазначено у п. 1 вищевказаного наказу вказано необхідність проведення службового розслідування щодо заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 та посадових осіб продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 (а.с.102).

Водночас, судом було з`ясовано та підтверджено у судовому засіданні представником відповідача, що ОСОБА_1 не належав до продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , а належав до служби охорони вказаної частини.

За наслідками проведення службового розслідування на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 р. було складено акт службового розслідування від 02.12.2023 р. Як вказано у даному акті, в ході службового розслідування було встановлено порушення вимог Дисциплінарного статуту капітаном ОСОБА_2 , майором ОСОБА_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_5 (а.с.32-48)

Як наслідок проведення службового розслідування, начальником військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 було винесено наказ № 1658 від 02.12.2023 р. «Про результати проведення службового розслідування». Згідно п. 2 вказаного наказу на майора ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення, а саме оголошено догану. (а.с.49-50). Інші особи за результатами вищевказаного службового розслідування до дисциплінарної відповідальності не притягувалися.

Як з`ясовано судом, підставою проведення службового розслідування був рапорт позивача ОСОБА_6 від 09.11.2023 р. на підставі якого було видано наказ командира військової частини № НОМЕР_2 від 11.11.2023 р. «Про призначення службового розслідування». Оскільки вказаний наказ стосувався проведення службового розслідування щодо заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 та посадових осіб продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 (а.с.102), то проведення такого службового розслідування не могло стосуватися інших осіб та підставою для притягнення таких на підставі акту службового розслідування від 02.12.2023 р. до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, як встановлено судом, ОСОБА_1 не належав до продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , а належав до служби охорони вказаної частини.

Окрім цього, до матеріалів службового розслідування було додано пояснення молодшого сержанта ОСОБА_7 , які не містять дати підписання таких пояснень (а.с.145).

Отже, підставою для прийняття командиром військової частини наказу про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни №1658 від 02.02.2023 р. став наказ про проведення службового розслідування від 11.11.2023 р. та акт від 02.12.2023, які не могли проводитися щодо позивача майора ОСОБА_1 , оскільки такі могли проводитися, як вбачається із наказу від 11.11.2023 р. тільки щодо капітана ОСОБА_2 та посадових осіб продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 . Як встановлено в судовому зсіданні та вказано представником відповідача у судовому засіданні ОСОБА_1 до продовольчої служби не відноситься, а проходить службу у службі охорони військової частини НОМЕР_1 .

Отже, накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_6 з посиланням на акт службового розслідування, яке не здійснювалося щодо позивача є протиправним, а наказ від 02.12.2023 р. № 1658 в частині п. 2 щодо накладення догани на ОСОБА_6 є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності судом визнаний протиправним, то і обмеження грошового забезпечення у зв`язку із таким стягненням є протиправним, виходячи із наступного.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

За приписами пункту 4 розділу XVI Порядку № 260 при порушенні військової дисципліни або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, незадовільному виконанні службових обов`язків, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління) або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму від одного до трьох прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Отже, враховуючи протиправність наказу №1658 від 02.12.2023 р. про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 , то і протиправним є зменшення до 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії, передбаченої розділом XVI Порядку № 260, а отже недоотримана через накладене дисциплінарне стягнення сума грошового забезпечення за грудень 2023 р. підлягає до нарахування та виплаті ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2023 №1658 про результати проведення службового розслідування, яким оголошено догану командиру 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) невиплачену частину грошового забезпечення за грудень 2023 року у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення на підставі пункту 2 наказу №1658 від 02.12.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 лютого 2024 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 01 березня 2024 року.

СуддяЮ.Ю.Дору