Справа № 500/7590/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/7590/23

27 лютого 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участі

секретаря судового засідання Холоденко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Балабана П.О.

представника відповідача Козівської селищної ради Тернопільської області Кутнів Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Козівської селищної ради Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Козівської селищної ради Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Козівської селищної ради Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року №677 "Про скасування рішення Козівської селищної ради від 01.06.2012 №514 "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 "

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №124 від 27 червня 2006 року вирішено прийняти на квартирний облік помічника прокурора ОСОБА_1 у складі сім`ї із двох осіб.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №64 від 27 квітня 2010 року виділено дві кімнати площею 13,0 кв. м. та 15,9 кв. м. по АДРЕСА_1 , для проживання працівників прокуратури Козівського району та надано дозвіл на вселення в них помічнику прокурора ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №77 від 25 травня 2010 року вирішено замовити в ліцензійній організації виготовлення проектно-технічної документації на реконструкцію приміщення будинку по АДРЕСА_1 під житлову квартиру.

26 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Козівської селищної ради Тернопільської області із заявою про надання в оренду земельної ділянки для здійснення добудови до будинку та обслуговування житлового приміщення.

Рішенням Козівської селищної ради Тернопільської області №514 від 01 червня 2012 року "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ", вирішено укласти з ОСОБА_1 договір суперфіція на земельну ділянку загальною площею 145 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , для проведення реконструкції частини приміщень будинку під житлову квартиру та добудову. Доручено Козівському селищному голові підписати договір суперфіція на земельну ділянку.

16 липня 2012 року між Козівською селищною радою Тернопільської області (далі суперфіціаром) та ОСОБА_1 (суперфіціарієм) укладено договір суперфіція на земельну ділянку загальною площею 145 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , для реконструкції частини приміщень житлового будинку під житлову квартиру.

Згідно рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №92 від 19 липня 2012 року ОСОБА_1 погоджено провести добудову до житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Козівської селищної ради Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року №677 скасовано рішення Козівської селищної ради від 01.06.2012 №514 "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 " та розірвано з позивачем договір суперфіцію від 16 липня 2012 року на земельну ділянку площею 145 кв. м. по АДРЕСА_1 .

Рішення Козівської селищної ради Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року №677 позивач вважає незаконним та прийнятим в порушення вимог чинного законодавства України, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 27.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

12.12.2023 від відповідача поступив відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вказує, що згідно пункту 4.1 договору суперфіція обумовлена орендна плата щомісячно в сумі 36 грн. 72 коп., яка не вносилась, що свідчило про неналежне виконання Суперфіціарієм договірних умов.

Крім того, у вказаному договорі суперфіція відсутній акт приймання передачі об`єкта договору суперфіція.

Посилаючись на норми чинного законодавства і судову практику вважає, що органи місцевого самоврядування мають визначене законом право скасовувати прийняті ними рішення, у т.ч. з підстав їх невідповідності Конституції України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим в межах її повноважень.

Ухвалою суду від 08.02.2024 розгляд справи №500/7590/23 визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до Козівської селищної ради Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії справі судове засідання на 22.02.2024.

Витребувано у Козівської селищної ради Тернопільської області належним чином засвідчену копію рішення Козівської селищної ради Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року №677 "Про скасування рішення Козівської селищної ради від 01.06.2012 №514 "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ".

На виконання вказаної ухвали суду від 08.02.2024 відповідачем 16.02.2024 подано до суду витребувані документи.

22.02.2024 в судовому засіданні розгляд справи відкладено на 27.02.2024 за клопотанням позивача.

В судовому засіданні 27.02.2024 позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві і просили задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №124 від 27 червня 2006 року вирішено прийняти на квартирний облік помічника прокурора ОСОБА_1 у складі сім`ї із двох осіб.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №64 від 27 квітня 2010 року виділено дві кімнати площею 13,0 кв. м. та 15,9 кв. м. по АДРЕСА_1 , для проживання працівників прокуратури Козівського району та надано дозвіл на вселення в них помічнику прокурора ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №77 від 25 травня 2010 року вирішено замовити в ліцензійній організації виготовлення проектно-технічної документації на реконструкцію приміщення будинку по АДРЕСА_1 під житлову квартиру.

26 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Козівської селищної ради Тернопільської області із заявою про надання в оренду земельної ділянки для здійснення добудови до будинку та обслуговування житлового приміщення.

Рішенням Козівської селищної ради Тернопільської області №514 від 01 червня 2012 року "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ", вирішено укласти з ОСОБА_1 договір суперфіція на земельну ділянку загальною площею 145 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , для проведення реконструкції частини приміщень будинку під житлову квартиру та добудову. Доручено Козівському селищному голові підписати договір суперфіція на земельну ділянку.

16 липня 2012 року між Козівською селищною радою Тернопільської області (далі Суперфіціар) та ОСОБА_1 (Суперфіціарій) укладено договір суперфіція на земельну ділянку загальною площею 145 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , для реконструкції частини приміщень житлового будинку під житлову квартиру.

Відповідно пункту 1.2 вказаного договору метою надання в користування земельної ділянки є здійснення Суперфіціарієм реконструкції частини приміщень житлового будинку по АДРЕСА_1 під житлову квартиру з дотриманням цільового призначення наданої в користування земельної ділянки.

Згідно пункту 3 вказаного договору його укладено до одного року, після закінчення строку договору Суперфіціарій має переважне право на укладання цього договору на новий строк, Суперфіціарій продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору і договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах , якщо Суперфіціар за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору не повідомить письмово Суперфіціарія про закінчення договірних відносин.

Відповідно пункту 8.3.4 вказаного договору Суперфеціарій має право залучати на свій власний розсуд для виконання зобов`язань за даним Договором та для досягнення мети цього Договору треті організації.

Згідно рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №92 від 19 липня 2012 року, ОСОБА_1 погоджено провести добудову до житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №92 від 19 липня 2012 року ОСОБА_1 погоджено провести добудову до житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Козівської селищної ради Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року №677 скасовано рішення Козівської селищної ради від 01.06.2012 №514 "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 " та розірвано з позивачем договір суперфіцію від 16 липня 2012 року на земельну ділянку площею 145 кв. м. по АДРЕСА_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Абзацом 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 №280/97-ВР (надалі, також - Закон №280/97-ВР), місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону №280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За положеннями частини першої статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як видно з матеріалів справи рішенням Козівської селищної ради Тернопільської області №514 від 01 червня 2012 року "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ", вирішено укласти з ОСОБА_1 договір суперфіція на земельну ділянку загальною площею 145 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , для проведення реконструкції частини приміщень будинку під житлову квартиру та добудову. Доручено Козівському селищному голові підписати договір суперфіція на земельну ділянку.

16 липня 2012 року між Козівською селищною радою Тернопільської області (далі суперфіціаром) та ОСОБА_1 (суперфіціарієм) укладено договір суперфіція на земельну ділянку загальною площею 145 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , для реконструкції частини приміщень житлового будинку під житлову квартиру.

Однак рішенням Козівської селищної ради Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року №677 скасовано рішення Козівської селищної ради від 01.06.2012 №514 "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 " та розірвано з позивачем договір суперфіцію від 16 липня 2012 року на земельну ділянку площею 145 кв. м. по АДРЕСА_1 .

Положенням статті 59 Закону №280/97-ВР стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування, дано офіційне тлумачення в Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009.

В абзаці 3 пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу й самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Абзацом 5 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 визначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує у громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

У цьому ж Рішенні Конституційного Суду України також зазначено, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону слідує, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Аналіз зазначеного та Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі №1-9/2009, свідчить про те, що орган місцевого самоврядування в цілому наділений правом скасовувати свої раніше прийняті акти індивідуального характеру в односторонньому порядку, окрім випадку коли такі рішення були виконані.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №521/17710/15-а, від 22.01.2019 у справі №371/957/16-а, від 13.03.2019 у справі №542/1197/15-а.

Відтак, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Отож, оскаржуване рішення Козівської селищної ради Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року №677 "Про скасування рішення Козівської селищної ради від 01.06.2012 №514 "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 " не відповідає встановленим у частини другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Зокрема статтею 74 Закону №280/97-ВР визначено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 у справі Рисовський проти України суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа виливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення Європейського суду з прав людини у справах Беєлер проти Італії, Онер`їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорваті, Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Онер`їлдіз проти Туреччини та Беєлер проти Італії).

Потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки), іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (Лелас проти Хорватії).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, Гаші проти Хорватії).

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 858,88 грн, що підтверджується квитанцією №4514-2365-6700-7872 від 22.11.2023.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 858,88 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Козівської селищної ради Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року №677 "Про скасування рішення Козівської селищної ради від 01.06.2012 №514 "Про розгляд заяви жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_1 "

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козівської селищної ради Тернопільської області користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 01 березня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Козівська селищна рада (місцезнаходження: вул. Грушевського, 32, смт Козова, Тернопільська область, Тернопільський район, 47601, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.