Справа № 640/38444/21
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 лютого 2024 року м. Київ 640/38444/21

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білоноженко М.А.

за участю:

секретаря судового засідання Гиндич І.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Вельможко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду заяву про встановлення судового контролю ОСОБА_1 в адміністративній справі №640/38444/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду від 07.11.2022 у справі №640/38444/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №640/38444/21 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року скасовано, прийнято нове рішення, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не нарахування та не виплати щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 (дві тисячі) гривень ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) нарахувати та виплатити щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 (дві тисячі) гривень ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 липня 2021 року.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

До Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №640/38444/21.

Матеріали адміністративної справи отримані Київським окружним адміністративним судом та за результатами автоматизованого розподілу переданні судді Білоноженко М.А. в лютому 2024 року.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказав, що судове рішення відповідачем не виконане у повному обсязі, оскільки відповідач обмежив виплату пенсії максимальним розміром.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням рішення суду у справі №640/38444/21.

У судовому засіданні, призначеному на 27.02.2024 ОСОБА_1 зазначив, що всупереч вимог вищевказаної постанови Шостого апеляційного адміністартивного суду, позивачу нараховується, але не виплачується доплата до пенсії в розмірі 2000 грн., у зв`язку із обмеженням пенсії позивача максимальним розміром. Також, невиконання відповідачем судового рішення у повному обсязі підтверджується, зокрема, накладенням на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві штрафу державним виконавцем.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.02.2024 повідомила про те, що у травні 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у добровільному порядку було виконано рішення суду в межах покладених зобов`язань.

Для забезпечення повного та всебічного розгляду заяви позивача, судом було оголошено перерву до 28.02.2024 та зобов`язано представника відповідача надати докази на підтвердження виконання у добровільному порядку постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №640/38444/21.

В судовому засіданні 28.02.2024 представником відповідача подано клопотання про долучення доказів на підтвердження позиції відповідача, подано копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Вирішуючи питання про наявність підстав для встановлення судового контролю, суд виходить з наступного.

Статтею 382 КАС України встановлено спосіб здійснення судового контролю за виконанням судового рішення. Зокрема, відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що стаття 382 КАС України надає право суду, який ухвалив відповідне судове рішення, з метою забезпечення його належного виконання, застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання такого судового рішення у строк, встановлений судом, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Частинами 2, 4 статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

За змістом статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» Суд зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення від 19.03.1997 року, №18357/91).

У пункті 18 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ліпісвіцька проти України Суд звернув увагу на те, судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. Рішення у праві Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункт 197). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. Рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006 року) (рішення від 12.05.2011 року, № 11944/05).

Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави. Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України може слугувати наявність у суду об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі №0640/3719/18 та від 11.06.2020 року у справі №640/13988/19.

Суд вважає за необхідне вказати, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання.

При цьому аналіз норми статті 382 КАС України у її системному взаємозв`язку з нормами статті 372 КАС України дозволяє стверджувати, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися, за наявності для цього підстав, безвідносно до факту наявності виконавчого провадження щодо виконання відповідного судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Крім цього, у Рішенні від 26.06.2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У Рішенні від 15.05.2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Також Конституційний Суд України, узявши до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене рішення.

Позивач зазначає, що йому виплачується пенсія в порушення вимог чинного законодавства не в повному розмірі з обмеженням максимального розміру пенсії.

Водночас, в мотивувальній частині рішення Шостого апеляційного адміністративного суду вказано, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 , проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у 2019 та 2020 роках на виконання судових рішень з метою усунення порушенного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у з`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн., відповідно до Постанови №713 поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Так, представником відповідача подано до матеріалів справи, серед іншого перерахунок пенсії позивач за 01.03.2024, з якого вбачаєтьс, що підсумок пенсії позивача, з урахуванням максимального розміру становить 37 217,44 грн. Крім цього, представником відповідача надано розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії позивача, з якого вбачається, що в період з липня 2019 року по лютий 2024 року включно, позивачу фактично виплачувалася пенсія в розмірі 29 447,25 грн., хоча розмір в графі «підлягало виплаті» вказаний в більшому розмірі, ніж зазначена сума.

Так, зокрема в період з березня по лютий 2024 включно, в розрахунку пенсії позивача в графі «підлягало виплаті» значитьса сума в розмірі 37 217, 44 грн., що свідчить на користь висновку про те, що відповідачем нараховується пенсія позивачу в розмірі більному, ніж фактично виплачується.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що відповідачем не виконано в повному обсязі поставнову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №640/38444/21, оскільки, окрім іншого, судом апеляційної інстанції було зобов`язано відповідача не лише нарахувати, а й виплатити щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 (дві тисячі) гривень ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 липня 2021 року.

Доказів виплати позивачу 01 липня 2021 року вищевказаної доплати протягом розгляду даної заяви позивача, суду надано не було, тому суд доходить висновку про не надання достатніх доказів щодо належного виконання рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 по справі №640/38444/21.

За таких обставин, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачем рішення суду у цій справі, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 по справі №640/38444/21 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві подати у 30-денний строк до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення, роз`яснивши наслідки неподання звіту та невиконання рішення суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 248, 256, 293, 295, 297, 382 КАС України, суд,

у х в а л и в:

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 382 КАС України у справі №640/38444/21 задовольнити.

2. Встановити судовий контроль за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 по справі №640/38444/21.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 по справі №640/38444/21 у строк 30 днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

4. Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м.Києві, що відповідно до частини 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві надати до суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

6. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Білоноженко М.А.