Справа № 420/6299/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6299/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 01.01.2024 року вхід. №ЕС/116/24 просить:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС в Одеській області щодо відмови в усуненні відомостей щодо боргу ОСОБА_1 перед бюджетом;

- зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області як орган, відповідальний за введення відповідних даних, внести зміни до Реєстру платежів з єдиного рахунка у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка, та стану розрахунків з бюджетом у електронному кабінеті платника податків, та інтегрованої картки платника податків шляхом виключення з них операцій по нарахуванню податкового боргу перед бюджетом з ЄСВ фізичних осіб-підприємців у сумі 12260,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.10.2016 р. Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Постановою від 19.12.2016 р. судом першої інстанції вимоги позивача були задоволені, призначено стягнення заборгованості та внесено ОСОБА_1 до реєстрів боржників.

12.06.2017 р. постановою Одеського апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 було скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 р. та винесено нову, якою у задоволенні адміністративного позову ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області відмовлено.

Судом було встановлено, що заборгованість у 15640,04 грн. фактично виникла з несплати суми єдиного податку за 4-й квартал 2014 р.

Разом з тим, судом 2-ї інстанції з матеріалів справи було встановлено, що ОСОБА_1 19.01.2015 р. було реально сплачено суму єдиного податку за 4-й квартал 2014 р. у розмірі 14882,18 грн. до відділення № 1599 ПАТ «КБ «НАДРА».

Також, по справі одночасно встановлено, що 05.06.2015 р. виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА», відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015 р. № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА».

Таким чином, станом на 12.06.2017 р. ПАТ «КБ «НАДРА» знаходиться в стані припинення.

Суд встановив, що оскільки ОСОБА_1 було реально сплачено до банку спірну заборгованість, однак, в подальшому, цим банком не було проведено відповідних дій для перерахування таких коштів до бюджету, то, відповідно, посилання податкових органів на існування у ОСОБА_1 цієї заборгованості у розмірі 15640,04 грн. (яка виникла з підстав несплати єдиного податку за 4-й квартал 2014 р.) є помилковими.

Суд зазначив, що відповідно до вимог п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Отже, конституційний обов`язок платника зі сплати податків є виконаним з часу подання до обслуговуючого банку платіжного документа на перерахування до бюджетної системи України на відповідний рахунок грошових коштів платника.

Постановою Верхового Суду від 26.12.2017 р. повернуто ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017 р. у справі № 815/5729/16 за позовом Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до мене, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Отже, з винесенням касаційним судом постанови, виконання рішення суду першої інстанції мало припинитися, а відомості про борг усунуто з усіх реєстрів боржників та баз даних, проте, згідно з інформацією, яка міститься у електронному кабінеті платника податків на ім`я позивача існує заборгованість.

З підстави наявності заборгованості та невиконання рішення суду позивач направив скаргу від 03.08.2022 р. до ГУ ДПС в Одеській області із проханням усунути з Реєстру платежів з єдиного рахунка у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка, та стану розрахунків з бюджетом у електронному кабінеті платника податків відомості щодо боргу ОСОБА_1 перед бюджетом.

ГУ ДПС в Одеській області листом №20054/6/15-32-13-05-06 від 19.09.2022 р. у задоволенні скарги ОСОБА_1 про усунення відомостей щодо боргу відмовило, зазначивши, що станом на 19.09.2022 р. у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) існує заборгованість з ЄСВ фізичних осіб-підприємців у сумі 12260,16 грн., яка виникла у період з 17.04.2015 р. по 19.04.2018 р.

Ухвалою від 03.04.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 25.10.2023 року з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин у справі, суд витребував від Головного управління ДПС в Одеській області відомості щодо наявності у ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб та по єдиному соціальному внеску фізичних осіб-підприємців станом на час надання відповіді на дану ухвалу, із зазначенням суми боргу, періоду його виникнення, а також витребував інтегровані картки платника ФОП ОСОБА_1 за період утворення боргу по вказаним платежам, за наявності такого боргу.

На виконання ухвали суду 08.11.2023 року відповідач надав ІКП по ЄСВ на ОСОБА_1 за період з 31.12.2015 по 31.12.2022, згідно яких за позивачем обліковується борг 12260,16 грн. У заяві до суду, якою супроводжено дані ІКП, відповідач зазначив, що заборгованість позивача по ЄСВ виникла з 11.03.2016 та по теперішній час є непогашеною.

Щодо боргу по єдиному податку в сумі 20335 грн. відповідач зазначив, що заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у позивача відсутня.

Ухвалою від 23.11.2023 року витребувано від ОСОБА_1 докази наявності в електронному кабінеті платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) відомостей про податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 20335 грн. на момент звернення до суду з позовом та на момент надання відповіді на дану ухвалу.

01.01.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

Ухвалою від 09.01.2024 року прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 про зменшення розміру позовних вимог від 01.01.2024 року вхід. №ЕС/116/24.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 31.10.2016 року ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ФОП ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість перед бюджетом у розмірі 15 650,04 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 815/5729/16 (ухваленою в порядку ст.183-2 КАС України) адміністративний позов ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь бюджету заборгованість по єдиному податку в сумі 15640,04 грн. на бюджетний рахунок 0005, бюджетна класифікація 18050400, отримувач УК у м.Одесі / Київський р-н. / 18050400, код ЄДРПОУ отримувача 38016923, банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2017 року повернуто Державній податковій інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017 у справі № 815/5729/16 за позовом Державної податкової інспекції у Київському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судом у справі № 815/5729/16 було встановлено, що заборгованість у 15640,04 грн. фактично виникла з несплати суми єдиного податку за 4-й квартал 2014 р.

Одеським апеляційним адміністративним судом було встановлено, що ОСОБА_1 19.01.2015 р. було реально сплачено суму єдиного податку за 4-й квартал 2014 р. у розмірі 14882,18 грн. до відділення № 1599 ПАТ «КБ «НАДРА».

Також, по справі одночасно встановлено, що 05.06.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА», відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015 р. № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА».

Таким чином, станом на 12.06.2017 р. ПАТ «КБ «НАДРА» знаходиться в стані припинення.

Суд встановив, що оскільки ОСОБА_1 було реально сплачено до банку спірну заборгованість, однак, в подальшому, цим банком не було проведено відповідних дій для перерахування таких коштів до бюджету, то, відповідно, посилання податкових органів на існування у ОСОБА_1 цієї заборгованості у розмірі 15640,04 грн. (яка виникла з підстав несплати єдиного податку за 4-й квартал 2014 р.) є помилковими.

Суд також зазначив, що відповідно до вимог п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Отже, конституційний обов`язок платника зі сплати податків є виконаним з часу подання до обслуговуючого банку платіжного документа на перерахування до бюджетної системи України на відповідний рахунок грошових коштів платника.

З підстави наявності заборгованості та невиконання рішення суду позивач направив скаргу від 03.08.2022 р. до ГУ ДПС в Одеській області із проханням усунути з Реєстру платежів з єдиного рахунка у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка, та стану розрахунків з бюджетом у електронному кабінеті платника податків відомості щодо боргу ОСОБА_1 перед бюджетом.

ГУ ДПС в Одеській області листом №20054/6/15-32-13-05-06 від 19.09.2022 р. у задоволенні скарги ОСОБА_1 про усунення відомостей щодо боргу відмовило, зазначивши, що станом на 19.09.2022 р. у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) існує заборгованість з ЄСВ фізичних осіб-підприємців у сумі 12260,16 грн., яка виникла у період з 17.04.2015 р. по 19.04.2018 р.

На виконання ухвали суду від 25.10.2023 року про витребування доказів 08.11.2023 року відповідач надав ІКП по ЄСВ на ОСОБА_1 за період з 31.12.2015 по 31.12.2022, згідно яких за позивачем обліковується борг 12260,16 грн. У заяві до суду, якою супроводжено дані ІКП, відповідач зазначив, що заборгованість позивача по ЄСВ виникла з 11.03.2016 та по теперішній час є непогашеною.

Щодо боргу по єдиному податку в сумі 20335 грн. відповідач зазначив, що заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у позивача відсутня.

Крім того, на виконання ухвали суду від 23.11.2023 року про витребування доказів 01.01.2024 року представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просив задовольнити позовну заяву в такому вигляді, а саме: визнати протиправними дії ГУ ДПС в Одеській області щодо відмови в усуненні відомостей щодо боргу ОСОБА_1 перед бюджетом; зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області як орган, відповідальний за введення відповідних даних, внести зміни до Реєстру платежів з єдиного рахунка у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка, та стану розрахунків з бюджетом у електронному кабінеті платника податків, та інтегрованої картки платника податків шляхом виключення з них операцій по нарахуванню податкового боргу перед бюджетом з ЄСВ фізичних осіб-підприємців у сумі 12260,16 грн.

Отже, відсутність у позивача заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб відповідачем не оспорюється, що і стало підставою для зменшення позивачем позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 розд. ІІІ Наказу МФУ № 5 від 12.01.2021 р. «Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оперативний облік надходжень забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів: за податками, зборами та платежами на підставі документів, визначених Порядком взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2016 року № 621, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 серпня 2016 року за № 1115/29245;

за єдиним внеском на підставі документів, визначених Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року № 54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за № 330/28460.

У разі сплати грошових зобов`язань та/або податкового боргу (заборгованості) з податків і зборів, єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи, з використанням єдиного рахунку оперативний облік надходжень на бюджетні та/ або небюджетні рахунки забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів на підставі реєстру платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка, підтвердженого та прийнятого до виконання Казначейством у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 321 «Про затвердження Порядку функціонування єдиного рахунка та виконання норм статті 35-1 Податкового кодексу України центральними органами виконавчої влади».

Відповідно до підпункту 14.1.56-2 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України електронний кабінет - електронна система взаємовідносин між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації їхніх прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, що складається з: апаратно-програмного комплексу; портального рішення для користувачів - платників податків, робота в якому здійснюється он-лайн (через Інтернет у режимі реального часу) та не вимагає обов`язкового використання спеціалізованого клієнтського застосування; портального рішення для користувачів - державних, у тому числі контролюючих, органів; програмного інтерфейсу (API), що дає змогу реалізувати повноту функціоналу електронного кабінету; інших засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем. Порядок функціонування електронного кабінету визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 42-1.2 статті 42-1 Податкового кодексу передбачено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом: перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків).

Інтегрована картка платника (далі ІКП) це форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Згідно з абзацами першим та десятим п. 1 підрозд. 1 розд. ІІ Порядку № 5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Як зазначено судом вище, на виконання ухвали суду 08.11.2023 року відповідач надав ІКП по ЄСВ на ОСОБА_1 за період з 31.12.2015 по 31.12.2022, згідно яких за позивачем обліковується борг 12260,16 грн. У заяві до суду, якою супроводжено дані ІКП, відповідач зазначив, що заборгованість позивача по ЄСВ виникла з 11.03.2016 та по теперішній час є непогашеною.

Разом з тим, у матеріалах справи наявні квитанції про сплату ЄСВ, починаючи з 2-го кварталу 2015 р. по 2-й квартал 2016 р. (а.с. 20-21). Тобто період з 01.04.2015 р. по 01.04.2016 р. можна виключити з розрахунку.

Також суд бере до уваги, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилося 60 років, згідно розрахунку за вислугу періодів служби від 25.12.2006 р. йому було призначено пенсію за вислугу років (32 роки).

Суд зазначає, що згідно інформації з офіційного сайту Державної податкової служби України фізичні особи підприємці звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок), якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст.26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Відповідно до норм Протоколу про обмін інформацією Пенсійний фонд України надає Державній податковій службі інформацію щодо фізичних осіб (платників єдиного внеску) про те, що вони є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю, із зазначенням дати встановлення пенсії або інвалідності, тому окремо повідомляти контролюючий орган про статус пенсіонера або особи з інвалідністю не потрібно.

Пенсійний вік згідно ст.26 Закону №1058-IV становить 60 років.

Відповідно до п.4 частини першої ст.4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі Закон № 2464) платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄВ) є ФОП, в тому числі ФОП - платники ЄП.

Особи, зазначені у пп. 4 та 5 прим. 1 частини 1 ст. 4 Закону № 2464, звільняються від сплати за себе ЄВ, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу (частина четверта ст. 4 Закону № 2464).

Державною податковою службою України та Пенсійним фондом України (далі - ПФУ) складено Протокол про обмін інформацією щодо даних про фізичних осіб (платників ЄВ) пенсіонерів за віком або осіб з інвалідністю (далі Протокол).

Відповідно до норм Протоколу ПФУ щомісяця надає Державній податковій службі інформацію щодо ФО (платників ЄВ) про те, що вони є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю, із зазначенням дати встановлення пенсії або інвалідності. На підставі інформації, отриманої в ПФУ, в реєстрі страхувальників встановлюються/ знімаються відповідні ознаки фізична особа - пенсіонер за віком, або особа з інвалідністю, або пенсіонер, який досяг пенсійного віку.

Тобто ОСОБА_1 відповідно до пп. 4 прим. 1 частини 1 ст. 4 Закону № 2464 є фізичною особою підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування та отримує пенсію, починаючи з 25.12.2006 р. З дня досягнення пенсійного віку (22.04.2016 р.) він звільнився від сплати ЄСВ, а такі відомості автоматично передаються до податкової служби органами ПФУ, отже у нього не було обов`язку окремо повідомляти про це ГУ ДПС в Одеській області.

Отже квитанції про сплату ЄСВ ОСОБА_1 доводять безпідставність нарахування податкового боргу в період з 01.04.2015 р. по 01.04.2016 р. а досягнення позивачем пенсійного віку з 22.04.2016 р. доводить безпідставність подальшого нарахування сум податкового боргу.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених вище обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо відмови в усуненні відомостей щодо боргу ОСОБА_1 перед бюджетом.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області як орган, відповідальний за введення відповідних даних, внести зміни до Реєстру платежів з єдиного рахунка у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка, та стану розрахунків з бюджетом у електронному кабінеті платника податків, та інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення з них операцій по нарахуванню податкового боргу перед бюджетом з ЄСВ фізичних осіб-підприємців у сумі 12260,16 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів