Справа № 460/19956/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 460/19956/23 пров. № А/857/2083/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Курильця А. Р.
суддів -Мікули О. І.
Пліша М. А.

перевіривши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі № 460/19956/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період із 04.01.2023 по 31.01.2023 .

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період із 04.01.2023 по 31.01.2023, з врахуванням здійснених виплат.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ст.286 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення виявленого недоліку.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 16 лютого 2024 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд", що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

На виконання умов вказаної ухвали Військова частина НОМЕР_1 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка мотивована тим, що згідно картки руху судового документа в ЕСІТС рішення по справі №460/19956/23 від 27.11.2023 доставлено до електронного суду 27.11.2023. Відповідач в межах строків наданих КАС України строків 25.12.2023 направив примірник апеляційної скарги учасникам справи та сплатив встановленим порядком судовий збір. Того ж дня, 25.12.2023 на виконання вимог статті 18 КАС України апеляційну скаргу з додатками та доказами завантажено до ЕСІТС. Водночас, у зв`язку з перебуванням особового складу Військової частини НОМЕР_1 в районах виконання бойових завдань, прийняттям безпосередньої участі у бойових діях, здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення та через відсутність стабільного інтернет зв`язку, не досконалістю ЕСІТС апеляційну скаргу з додатками хоча і завантажено вчасно до ЕСІТС, однак помилково не направлено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строк встановлений чинним законодавством.

Звертає увагу, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в своїй постанові від 29 вересня 2022 р. у справі № 500/1912/22 дійшов висновку, що протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

Відтак, просить апеляційний суд поновити строк апеляційного оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року по справі №460/19956/23 та відкрити апеляційне провадження.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржене судове рішення ухвалено в порядку письмового провадження 27 листопада 2023 року, повне судове рішення складено 27 листопада 2023 року.

Копія рішення надіслана 27.11.2023 о 23:42 в Електронний кабінет скаржника, що встановлено за допомогою функціоналу комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду».

За правилами частини шостої статті 251 КАС України вважається, що Військова частина НОМЕР_1 отримала копію рішення суду першої інстанції 28 листопада 2023 року

Апеляційну скаргу подано лише 23 січня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Креуз проти Польщі").

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що норми процесуального законодавства не звільняють державний орган від обов`язку подачі апеляційної скарги у передбачений процесуальним законодавством строк.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо її своєчасної подачі.

Крім того, у п.74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звернув увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2021 року у справі № 400/2226/19.

Колегія суддів констатує, що дійсно, введення в країні воєнного стану суттєво ускладнило (подекуди унеможливило) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Між тим, суд апеляційної інстанції нагадує, що неможливість здійснення процесуальних прав учасником процесу (за для визнання поважною причини пропуску процесуального строку) має бути реальною. Указані ж доводи скаржника є необґрунтованими, адже не містять жодного підтвердження доказами. Ба більше, загальновідомим є факт того, що територія Житомирської області, як і міста Києва, у яких розташована Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та знаходиться представник апелянта Попович Ілля Васильович ( АДРЕСА_2 ) щонайменше з квітня-травня 2022 року є віддаленою від зони ведення активних бойових дій.

Саме по собі покликання на особливий статус відповідача під час дії воєнного стану не може свідчити про неможливість виконувати процесуальні права та обов`язки вчасно.

Аналогічний висновок наведений в постановах Верховного Суду від 27 вересня 2023 року в справі № 480/391/22 та від 15 лютого 2024 року в справі № 200/17709/21

Апелянт не був позбавлений можливості подати цю апеляційну скаргу в паперовій формі засобами поштової кореспонденції у випадку наявності перебоїв з інтернет-зв`язком.

При цьому колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що цю апеляційну скаргу завантажено вчасно до ЕСІТС, однак помилково не направлено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строк встановлений чинним законодавством, оскільки таке не підтверджено жодним доказом та є вкрай малоймовірно.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що така обставина могла б бути підтверджена квитанцією про надсилання апеляційної скарги стороні, в якої наявний електронний кабінет ЄСІТС, зокрема в даній справі Міністерству оборони України, оскільки перед подачею відповідного документу до суду особі пропонується надіслати такий учасникам в яких наявний кабінет ЄСІТС.

Однак така квитанція відсутня, хоча саме в такий спосіб апелянт був зобов`язаний надіслати примірник апеляційної скарги стороні.

На переконання колегії суддів, завантаження апеляційної скарги до ЕСІТС, однак не направлення безпосередньо до апеляційного суду, за доводами скаржника, є виключно недбалістю скаржника та жодним чином не зумовлено введенням воєнного стану.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Скаржник, який діє як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, не може і не повинен отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що пропуск строку на апеляційне оскарження становить 57 днів, водночас апелянт, як активний учасник процесу в суді апеляційної інстанції, зацікавлений у вчасному поданні апеляційної скарги, зокрема перевіряти зміну статусу документа в ЄСІТС.

Згідно доводів відповідача, останній наполягає, що недолік в поданні скарги було виявлено через 27 днів, однак варто зауважити, що виявивши такий та розуміючи, що строк оскарження пропущено, скаржник був зобов`язаний подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак такого не подано разом з апеляційною скаргою. Зазначене обумовлює сумніви про попереднє завантаження скарги в ЄСІТС, однак не подання такої до суду апеляційної інстанції.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постановах від 28 лютого 2023 року у справі № 760/4516/20, від 31 серпня 2023 року у справі № 460/15983/21 зазначав, що опубліковані Радою суддів України рекомендації мають рекомендаційний характер і враховуються судом у сукупності із іншими обставинами та доказами, які свідчать про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Однак, жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення, які мали місце у період з 28 листопада 2023 року (дата отримання судового рішення) і до 23 січня 2024 року (дата подання апеляційної скарги) військова частина не зазначила. Доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку скаржником не надано.

Доказів перебуванням представника Військової частини НОМЕР_1 - Поповича Іллі Васильовича, який діє на підставі довіреності від 06.10.2023р., безпосередньо в районах виконання бойових завдань, прийняттям безпосередньої участі у бойових діях, здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, до апеляційного суду не надано.

Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали скаржнику скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою у межах визначеного КАС України строку, скаржник не зазначає та не надає.

Отже, із заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, не вбачається наявності обставин, зумовленими впровадженням в Україні воєнного стану, що вплинули на можливість своєчасного подання відповідачем апеляційної скарги і унеможливили її подання у встановлений законодавством строк.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження Військової частини НОМЕР_1 та відмовити у задоволенні такої.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі № 460/19956/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш