Справа № 580/9201/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року справа № 580/9201/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В, розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач 3), в якій, з урахуванням поданої 27.12.2023 представником позивача заяви про зміну позовних вимог, просить:

- визнати незаконними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.07.2023 та рішення № 8 від 18.09.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, якими відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, інші органи Пенсійного фонду України, які мають право приймати рішення про призначення пенсії, зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02 січня 1984 року по 01 листопада 1994 року в спеціалізованому будівельно монтажному управлінні «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкасипромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР (з 15 квітня 1994 року - спеціалізоване будівельно-монтажне управління «Спецбуд» відкритого акціонерного товариства фірми «Уманьбуд» будівельного об`єднання «Черкасибут») та повторно розглянути заяву від 25.07.2023 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням вказаного страхового стажу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що має право на призначення пенсії за віком у зв`язку з наявністю відповідного стажу та досягненням відповідного віку, проте відповідачі протиправно відмовили у призначенні пенсії за відсутності необхідного страхового стажу.

14.11.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 просить в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. За результатами розгляду документів, доданих позивачем до заяви, встановлено, що його страховий стаж становить 26 років 08 місяців 15 днів. До стажу не зараховано період роботи згідно архівної довідки № 21-10/01-23/177 від 17.07.2023, оскільки не повністю зазначено ім`я по батькові при звільненні та період навчання з 01.09.1980 до 15.07.1981, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки не надано свідоцтво (диплом/атестат) про навчання, а згідно запису в трудовій книжці не зазначено набуту кваліфікацію, форму навчання та номер диплома. Тому, в позивача відсутній необхідний страховий стаж, передбачений ст. 26 Закону № 1058.

05.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що Головним управлінням винесено рішення від 31.07.2023 № 08 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону. Так, встановлено, що страховий стаж позивача становить 26 років 8 місяців 15 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1981 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки не надано свідоцтво (диплом/атестат) про навчання, а згідно запису в трудовій книжці не зазначено набуту кваліфікацію, форму навчання та номер диплома, та період роботи з 02.01.1984 по 01.11.1994 згідно архівної довідки №21-10/01-23/177 від 17.07.2023, оскільки неповністю зазначено ім`я та по батькові в наказі про звільнення. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

26.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказало, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи згідно довідок від 13.07.2023 №8-10/01-23/177 та №9-10/01-23/177, оскільки відсутнє по батькові позивача, що не відповідає паспортним даним. Отже, враховуючи положення ст. 26 Закону № 1058 Головним управлінням прийнято правомірне рішення про відмову від 18.09.2023 № 08 позивачу в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу 30 років. Тому, відповідач 3 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 23.10.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою від 05.12.2023 суд залучив до участі в адміністративній справі №580/9201/23 в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта № НОМЕР_3 , виданого 10.08.2020, орган, що видав 7113.

25.07.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуло заяву позивача та 31.07.2023 прийняло рішення № 08 про відмову у призначенні пенсії, яким відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058-IV у зв`язку із відсутністю страхового стажу.

Рішенням від 31.07.2023 № 08 відповідач 2 встановив, що страховий стаж позивача становить 26 років 08 місяців 15 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи згідно архівної довідки №21-10/01-23/177 від 17.07.2023, оскільки неповністю зазначено ім`я - по батькові при звільненні, та період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1981 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки не надано свідоцтво (диплом/атестат) про навчання, а згідно запису в трудовій книжці не зазначено набуту кваліфікацію, форму навчання та номер диплома.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 02.08.2023 № 2300-0207-8/50389 повідомило позивача про прийняте рішення від 31.07.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

11.09.2023 позивач повторно звернувся до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву позивача та 18.09.2023 прийняло рішення № 08 про відмову у призначенні пенсії, яким відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058-IV через відсутність необхідного страхового стажу 30 років.

Відповідач 3 у зазначеному рішенні від 18.09.2023 встановив, що страховий стаж позивача становить 26 років 11 місяців 15 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи згідно довідок від 13.07.2023 №8-10/01-23/177 та №9-10/01-23/177, оскільки відсутнє по батькові позивача, що не відповідає паспортним даним.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 20.09.2023 № 2300-0207-8/62125 повідомило позивача про прийняте рішення від 18.09.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Такі рішення територіальних органів Пенсійного фонду позивач вважає протиправними, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовано Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Отже, страховий стаж, набутий до впровадження системи персоніфікованого обліку, обчислюється на підставі документів згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановив суд, спірними рішеннями Головними управліннями Пенсійного фонду України в Харківській та Рівненській областях від 31.07.2023 та від 18.09.2023 №№ 08 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу.

При цьому, до такого не зараховано період роботи згідно з архівною довідкою від 17.07.2023 №21-10/01-23/177, оскільки неповністю зазначено ім`я - по батькові при звільненні, та відповідно до довідок від 13.07.2023 №8-10/01-23/177 та №9-10/01-23/177, оскільки відсутнє по батькові позивача, що не відповідає паспортним даним.

Також рішенням від 31.07.2023 № 08 відповідач 2 не зарахував до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1981. Однак, враховуючи, що позивач не оскаржує зазначене рішення відповідача 2 в частині не зарахування до його страхового стажу періоду навчання та не просить зарахувати такий період, тому суд не надає правову оцінку рішенню відповідача 2 від 31.07.2023 № 08 в цій частині.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду робити з 02.01.1984 по 01.11.1994 в спеціалізованому будівельно монтажному управлінні «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкасипромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР суд зазначає таке.

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21.07.1981 позивач у спірний період 02.01.1984 був прийнятий на роботу м-бетонщиком по 3 розр. в СБМУ «Спецбуд» тресту «Уманьпромжитлобуд» (наказ № 1 к від 02.01.1984) та 01.11.1994 був звільнений по ст. 38 КЗпП України по переводу (наказ № 19 к від 20.10.1994).

Згідно з архівною довідкою від 17.07.2023 № 21-10/01-23/177, виданою архівним відділом Уманської міської ради у документах спеціалізованого будівельно-монтажного управління «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкаспромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР архівного фонду Відкрите акціонерне товариство «Трест «Уманьпромжитлобуд» у книзі наказів начальника управління з особового складу за 1984 рік значиться, що наказом від 02 січня 1984 року № 1 к, параграф 1, «Принять на работу тов. ОСОБА_1 монтажником-бетонщиком по 3 разряду со сдельной оплатой труда с 2 января 1984г.» (так у документі російською мовою, повністю не зазначено). У документах спеціалізоване будівельно-монтажне управління «Спецбуд» відкритого акціонерного товариства фірма будівельного об`єднання «Черкасбуд» архівного фонду Відкрите акціонерне товариство «Трест «Уманьпромжитлобуд» у книзі наказів начальника управління з особового складу за період з 10 січня 1994 року по 11 липня 1996 року значиться, що наказом від 20 жовтня 1994 року № 19к, параграф 7, «Уволить ОСОБА_1 по переводу в п/о «УФМ» с 1 ноября 1994г. По ст 38 КЗОТ Украины» (так у документі російською мовою, повністю не зазначено).

Відповідно до архівної довідки від 13.07.2023 № 8-10/01-23/177, виданої архівним відділом Уманської міської ради, у документах спеціалізованого будівельно-монтажного управління «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкаспромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР архівного фонду Відкрите акціонерне товариство «Трест «Уманьпромжитлобуд» є такі розрахункові картки нарахування заробітної плати працівникам управління за 1984-1988 роки, в яких значиться: за 1984-1987 роки - « ОСОБА_1 » (так у документі російською мовою); за 1988 рік - « ОСОБА_1 » (так у документі російською мовою, повністю не зазначено) та зазначено відомості щодо нарахування заробітної плати позивачу в ці роки.

Відповідно до архівної довідки від 13.07.2023 № 9-10/01-23/177, виданої архівним відділом Уманської міської ради, у документах спеціалізованого будівельно-монтажного управління «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкаспромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР архівного фонду Відкрите акціонерне товариство «Трест «Уманьпромжитлобуд» є такі розрахункові картки нарахування заробітної плати працівникам управління за 1989-1994 роки, в яких значиться: за 1989 та 1993 роки « ОСОБА_1 .» (так у документі російською мовою, повністю не зазначено); за 1990-1992 роки та 1994 рік - « ОСОБА_1 » (так у документі російською мовою) та зазначено відомості щодо нарахування заробітної плати позивачу в ці роки.

Також в акті № 0500-1001-1/1985 перевірки достовірності документів про заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсії, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.08.2023, проведеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо достовірності відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату від 13.07.2023 № 8-10/01-23/177, № 9-10/01-23/177, виданих на ім`я ОСОБА_2 період роботи з січня 1984 р. по жовтень 1994 р. в спеціалізованному будівельно-монтажному управлінні «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкаспромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР (в архівних довідках наявна інформація щодо перейменування суб`єкта господарювання), встановлено, що дані, зазначені у довідках про заробітну плату від 13.07.2023 № 8-10/01-23/177, № 9-10/01-23/177, виданих для призначення (перерахунку) пенсії на ім`я ОСОБА_2 , відповідають даним первинних документів спеціалізованного будівельно-монтажного управління «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкаспромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР, які зберігаються в Архівному відділі Уманської міської ради.

Таким чином, суд встановив, що позивач дійсно працював з 02.01.1984 по 01.11.1994 в спеціалізованому будівельно монтажному управлінні «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкасипромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР, що підтверджується даними його трудової книжки серії НОМЕР_1 від 21.07.1981 та архівними довідками від 13.07.2023 № 8-10/01-23/177 та № 9-10/01-23/177, від 17.07.2023 № 21-10/01-23/177.

Щодо не зарахування відповідачами 2 та 3 спірного періоду роботи позивача з посиланням на те, що в архівній довідці від 17.07.2023 №21-10/01-23/177 неповністю зазначено ім`я та по батькові позивача при звільненні, а в довідках від 13.07.2023 №8-10/01-23/177 та №9-10/01-23/177 відсутнє по батькові позивача, що не відповідає паспортним даним, суд зазначає наступне.

Відомості, зазначені в архівній довідці від 17.07.2023 №21-10/01-23/177, а саме «Уволить ОСОБА_1 по переводу в п/о «УФМ» с 1 ноября 1994г. По ст 38 КЗОТ Украины» (так у документі російською мовою, повністю не зазначено) відповідають даним трудової книжки серії НОМЕР_1 від 21.07.1981, а саме запису № 8, відповідно до якого позивач 01.11.1994 був звільнений по ст. 38 КЗпП України по переводу (наказ № 19 к від 20.10.1994).

Щодо не зазначення в архівних довідках від 13.07.2023 №8-10/01-23/177 та №9-10/01-23/177 по батькові позивача, то суд зауважує, що такі довідки були складені із зазначенням відомостей мовою оригіналу та відповідно даних, зазначених у первинних документах. Тому в довідках «по батькові» позивача зазначено як повністю, так і скорочено «Сергеев.».

Суд вважає, що відповідачі припустилися формалізму, оскільки зі змісту зазначених довідок вбачається, що наведена в них інформація стосується саме ОСОБА_1 (позивача).

Як було зазначено вище відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Ведення трудових книжок повинно відповідати вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція № 58).

Пунктом 1.1 зазначеної Інструкції встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства (п. 1.5 Інструкції № 58).

Згідно з пунктом 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 2.13. Інструкції № 58 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

П. 2.6 Інструкції № 58 визначає, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо,виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

П. 2.8. Інструкції № 58 визначено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

У відповідності до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як було зазначено вище відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21.07.1981 позивач у спірний період 02.01.1984 був прийнятий на роботу м-бетонщиком по 3 розр. в СБМУ «Спецбуд» тресту «Уманьпромжитлобуд» (наказ № 1 к від 02.01.1984) та 01.11.1994 був звільнений по ст. 38 КЗпП України по переводу (наказ № 19 к від 20.10.1994).

Зазначене підтверджує те, що позивач дійсно працював у спеціалізованому будівельно-монтажному управлінні «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкаспромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР (за 1989-1990 роки - спеціалізоване будівельно-монтажне управління «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» виробничого будівельно-монтажного об`єднання «Черкасбуд» Міністерства будівництва УРСР; з 15 квітня 1994 року - спеціалізоване будівельно- монтажне управління «Спецбуд» відкритого акціонерного товариства фірма «Уманьбуд» будівельного об`єднання «Черкасбуд»; з 22 травня 1998 року спеціалізоване будівельно-монтажне управління «Спецбуд» відкритого акціонерного товариства «Трест «Уманьпромжитлобуд»; з 12 жовтня 1999 року - дочірнє підприємство «Будівельно-монтажне управління «Спецбуд» відкритого акціонерного товариства «Трест «Уманьпромжитлобуд»).

Враховуючи зазначене, територіальні органи Пенсійного фонду протиправно не зарахували до страхового стажу позивача період його роботи з 02.01.1984 по 01.11.1994 в спеціалізованому будівельно монтажному управлінні «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкасипромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР. Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.07.2023 № 8 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18.09.2023 № 8, якими ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком є протиправними та підлягають скасуванню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.07.2023 № 8 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком та зобов`язання відповідача 2 зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 02.01.1984 по 01.11.1994 в спеціалізованому будівельно монтажному управлінні «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкасипромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 25.07.2023.

При цьому, суд врахував, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (п. 1.8 Порядку №22-1).

Також з метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18.09.2023 № 8 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до загального страхового стажу позивача спірний період роботи та повторно розглянути заяву від 25.07.2023, то вона задоволенню не підлягає. Оскільки заява позивача від 25.07.2023 була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та прийнято протиправне рішення про відмову у призначенні пенсії, тому повторний розгляд також повинно здійснити вказане управління.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з частковим задоволення позову судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то частина судових витрат пропорційно частині задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.07.2023 № 8 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18.09.2023 № 8 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) період роботи з 02 січня 1984 року по 01 листопада 1994 року в спеціалізованому будівельно монтажному управлінні «Спецбуд» будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» Комбінату «Черкасипромбуд» Міністерства промислового будівництва УРСР та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2023 про призначення пенсії за віком.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО