Справа № 140/33129/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/33129/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.05.2023 №76 щодо відмови у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01.06.2023 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком з вересня 2020 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-IV).

11.06.2021 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі Закон №889-VІІІ), який набув чинності 01 травня 2016 року.

Позивач вказує, що з часу звернення до травня 2023 року вона отримувала пенсію державного службовця. Однак відповідач-2 повідомив ОСОБА_1 про те, що рішенням ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №76 від 08.05.2023 їй відмовлено у переході на пенсію за віком згідно Закону №889-VІІІ та повідомлено, що з 01.06.2023 буде отримано пенсію відповідно до Закону №1058-IV, у зв`язку з тим, що у позивача відсутні підстави для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889-VІІІ виходячи з того, що відповідно до статті 343.2 Податкового кодексу України у разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1, надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Зазначає, що пенсійний орган вказав, що оскільки в трудовій книжці та інших документах відсутня інформація про присвоєння рангу державного службовця, то підстав для зарахування періоду роботи з 17.02.1997 по 04.06.2007 до стажу державної служби немає підстав.

З таким діями відповідачів ОСОБА_1 не погоджується, вважає їх неправомірними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують її конституційне право на пенсійне забезпечення. Вважає рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №76 від 08.05.2023 протиправним та таким, що підлягає скасуванню. З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.36).

В поданому до суду відзиві (а.с.38-47). ГУ ПФУ у Дніпропетровській області з позовними вимогами не погоджується та просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача-1 в обґрунтування своєї позиції вказує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з 20.09.2020 та отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу», (далі Закон №889), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Статтею 90 Закону №889-VIІІ встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Згідно з п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIІІ на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 мають право жінки по досягненню 60 років, які на день набрання чинності Законом № 889 (01.05.2016): - мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України; - мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Основним критерієм для зарахування періоду роботи на посаді держслужбовця до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723, є встановлення відповідного рангу за посадою, яку держслужбовець обіймав раніше.

Відповідно до статті 343.2 Податкового кодексу України у разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Таким чином, підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорії посад державних службовців, періоди роботи посадових осіб органів Державної податкової служби України, в період перебування на яких були встановлені ранги державних службовців.

Представник відповідача-1 зауважує, що оскільки в довідці №118/Ш/03-20-11-02-06 від 03.06.2021, виданій Головним управлінням ДПС у Волинській області, та трудовій книжці серії НОМЕР_1 , відсутня інформація про присвоєння ОСОБА_1 рангу державної служби, відсутні підстави для зарахування періоду роботи в Державній податковій інспекції у м. Нововолинськ з 17.02.1997 по 04.06.2007 до стажу державної служби.

Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) обрахованого по 31.08.2020, страховий стаж позивача становить 41 рік 09 місяців 22 дні, стаж роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 становить 09 років.

Таким чином, на момент подання заяви (11.06.2023) про переведення на пенсію згідно Закону України Про державну службу, Позивач не має достатнього стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, відповідно відсутні підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу №889.

Враховуючи вищенаведена просить у задоволенні позову відмовити.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з вересня 2020 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 11.06.2021 по 31.05.2023 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ.

З 01.06.2023 позивач отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

11.06.2021 ОСОБА_1 звернулася із заявою ГУ ПФУ у Волинській області про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Електронну пенсійну справу за принципом екстериторіальності передано та відпрацьовано ГУ ПФУ у Дніпропетровській області за принципом єдиної черги.

Таким чином, з часу звернення до прийняття спірного рішення №76 від 08.05.2023 (а.с.13) позивач отримувала пенсію відповідно до Закону №889-VIII.

Зі спірного рішення слідує, що підставою для відмови слугувало те, що ь зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорії посад державних службовців, підлягають періоди роботи посадових осіб органів Державної податкової служби України, в період перебування на яких були встановлені ранги державних службовців.

Оскільки в довідці №118/Ш/03-20-11-02-06 від 03.06.2021 (а.с.19), виданій Головним управлінням ДПС у Волинській області, та трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с.14-18), відсутня інформація про присвоєння ОСОБА_1 рангу державної служби, відсутні підстави для зарахування періоду роботи в Державній податковій інспекції у м. Нововолинськ з 17.02.1997 по 04.06.2007 до стажу державної служби, а тому враховуючи вищенаведені обставини у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До 01.05.2016 діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон №3723-VIII).

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 у справі №265/3709/17, від 19.03.2019 у справі №357/1457/17, від 15.08.2019 у справі №676/6166/17, від 01.04.2020 у справі №607/9429/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії пенсію за віком відповідно до Закону 3723-ХІІ. На момент звернення із даною заявою вона отримувала пенсію за віком за нормами Закону №889-VIII. Однак з моменту винесення спірного рішення позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

При цьому судом встановлено, що у спірний період, з 17.02.1997 по 04.06.2007, позивач працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.14-18) позивача суд встановив:

- 17.02.1997 позивача прийнято на конкурсній основі на посаду державного службовця податкового інспектора відділу справляння податків з юридичних осіб на період декретної відпустки ОСОБА_2 ;

- 17.02.1997 позивачем прийнято присягу державного службовця;

- 01.04.1997 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІІ рангу»;

- 01.04.1998 ДПА у м. Нововолинську перейменовано в ДПІ у м. Нововолинську;

- 01.04.1998 переведено на посаду старшого державного податкового інспектора відділу прямих і непрямих податків;

- 14.09.1998 у зв`язку з ліквідацією ДПІ в м. Нововолинську звільнено з роботи як тимчасово працюючого зв`язку з виходом на роботу основного працівника (ч. 2 ст.36 КЗпП України);

- 15.09.1998 прийнята на посаду слідчого державного податкового інспектора відділу прямих і непрямих податків з юридичних осіб на період відсутності основного працівника;

- 01.06.2000 призначена на посаду старшого державного податкового інспектора (…);

- 12.03.2001 присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби ІІ рангу;

- 28.12.2001 призначена на посаду головного державного податкового інспектора відділу оподаткування юридичних осіб;

- 27.06.2002 призначена на посаду державного податкового інспектора прямих податків відділу оподаткування юридичних осіб;

- 01.07.2003 переведена на посаду головного державного податкового інспектора групи по перевірці відшкодування ПДВ відділу податкового аудити та виконавчого контролю у зв`язку з змінами у штатному розпис;

- 21.07.2004 переведена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу дослідження перевірок МВПМ на період відпустки по догляду за дитиною до 3-х років;

- 05.04.2005 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби І рангу»;

- 15.09.2005 звільнена із займаної посади порядком переведення на тимчасово вільну посаду (на період лікарняного ОСОБА_3 ) державного податкового інспектора відділу погашення прострочених податкових зобов`язань;

- 19.01.2006 призначена на посаду державного податкового інспектора відділу погашення прострочених податкових зобовязань на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника;

- 13.12.2006 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора Іваничівського відділення, як така, що зарахована до кадрового резерву інспекції на час лікарняного ОСОБА_4 ;

- 25.04.2007 переведена на посаду страшого державного податкового інспектора Іваничівського відділення на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-з річного віку основного працівника;

- 04.06.200 звільнена із займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Оцінюючи такі доводи суд враховує, що відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону № 899-VIII стаж державної служби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Водночас до моменту вступу в дію Закону № 899-VII порядок обчислення стажу державної служби регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у ст. 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Частиною 17 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 було регламентовано, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначає статус працівників податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності є Податковий кодекс України.

Крім цього, згідно п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до ст. 344 ПК України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу.

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно ст. 343 ПК України, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

У вказаний період позивачу присвоювались персональні та спеціальні звання, а саме персональне звання інспектора податкової служби I рангу; інспектора податкової служби II рангу; інспектора податкової служби III рангу.

Крім того вказана обставина підтверджується довідкою ГУ ДПС у Волинській області від 03.06.2021 (а.с.19).

Тому, спірний період роботи позивача з 17.02.1997 по 04.06.2007 в органах державної податкової служби слід зарахувати до стажу державної служби.

Таким чином, суд доходить висновку, що, трудовий стаж позивача на державній службі станом на дату звернення до пенсійного органу (11.06.2021) складає понад 23 роки 06 місяців 17 днів з зарахуванням спірного періоду, а тому рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №76 від 08.05.2023 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Водночас на дату звернення позивача із заявою про переведення із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ їй виповнилося 60 років, тобто умова щодо віку виконується (60 років), та остання мала загальний страховий стаж 41 рік 9 місяців 22 дні (а.с. 43), тобто умова щодо наявності відповідного страхового стажу теж виконується (з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років).

Отже, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.

Із змісту оскаржуваного рішення слідує, що підставою для відмови у переведенні на пенсію державного службовця слугувала та обставина, що у позивача не було достатнього стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Однак суд не погоджується з такою позицією пенсійного органу та зазначає, що згідно з наданих сторонами документів вбачається, що стаж на посадах відповідної категорії становить 23 роки 06 місяців 17 днів.

За таких обставин безпідставним є висновок відповідача-1 про відсутність у позивача права на пенсію за Законом №3723-ХІІ, а рішення №76 від 08.05.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що рішення №76 від 08.05.2023 прийняте відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

Враховуючи, що рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №76 від 08.05.2023 позивачу безпідставно та необґрунтовано відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця, то з метою належного та ефективного захисту порушених прав позивача адміністративний позов слід задовольнити шляхом визнання протиправним і скасування спірного рішення, зобов`язання відповідача-2 перевести ОСОБА_1 з 01.06.2023 на пенсію державного службовця по віку відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та здійснити перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум).

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 073,60 грн. судового збору, сплаченого відповідно до квитанції від 30 жовтня 2023 року.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну службу», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №76 від 08 травня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 з 01 червня 2023 року на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII та здійснити перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області судовий збір у сумі 1 073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (49094, місто Дніпро, набережна Перемоги, 26, ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Суддя А.Я. Ксензюк