Справа № 346/6022/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 346/6022/23 пров. № А/857/23424/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2023 року (суддя Васильковський В.В., ухвалену в м. Коломиї) у справі № 346/6022/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції 1 бат. Гірного Назарія Івановича УПП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора лейтенанта поліції 1 бат. Гірного Назарія Івановича УПП в Івано-Франківській області та просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зафіксоване не в автоматичному режимі) серія ЕАТ №7568526 була від 21 серпня 2023 року, винесену інспектором роти 1 батальйону 1 лейтенантом поліції УПП в Івано-Франківській області Гірним Назарієм Івановичем, та закрити провадження у справі.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2023 року позов задоволено.

Зазначене рішенням суду оскаржив Департамент патрульної поліції Національної поліції України подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2023 року скасувати та прийняти нове, яким позовну заяву залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строків на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що позивачем пропущено строк звернення в суд з даним позовом. Також зазначає, що належним відповідачем у даній справі може бути лише Департамент патрульної поліції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2023 року інспектором лейтенантом поліції 1 бат. Гірним Назарієм Івановичем УПП в Івано-Франківській області винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ЕАТ №7568528 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно постанови 20.08.2023 о 23:30, смт. Отинія дорога ААД Н-10 13, водій керував ТЗ з непрацюючою лівою фарою в режимі ближньою світла в темну пору доби, чим порушив п.31.6 ПДР.

ОСОБА_1 не погоджуючись з даною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності звернувся в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 213 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються: 1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; 2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; 4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом; 5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Розглядаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що інспектор лейтенант поліції 1 бат. Гірний Назарій Іванович УПП в Івано-Франківській області є належним відповідачем у справі.

Проте така позиція суду першої інстанції є помилковою, з огляду на таке.

У розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з частинами першою другою статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху та передбачені частиною першою статті 140 цього кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції, тобто діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а тому у цьому випадку не діють окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах або проходить службу в такому органі та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є саме відповідний орган Національної поліції, а не посадова особа, яка від імені цього органу винесла певну постанову.

Однак адміністративний позов позивачем заявлено до інспектора патрульної поліції області особисто, тобто до неналежного відповідача.

Згідно з частиною четвертою статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Стаття 43 КАС України визначено поняття адміністративної процесуальної правосуб`єктності.

Відповідно до частини першої статті 43 КАС здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

За приписами частини третьої статті 43 КАС здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Враховуючи, що належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є саме відповідний орган Національної поліції, а не посадова особа, яка від імені цього органу винесла певну постанову, саме відповідний орган Національної поліції є належним відповідачем у цій справі, до якого мали бути звернуті позовні вимоги позивача.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 17 вересня 2020 року в справі № 742/2298/17, від 26 грудня 2019 року № 724/716/16-а.

Одним з основних принципів адміністративного судочинства відповідно до статті 9 КАС України є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який полягає у тому, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта).

Частинами третьою п`ятою статті 48 КАС України встановлено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Суд першої інстанції не звернув увагу за приведені вище обставини, не здійснив заміну відповідача належним або не залучив до участі у справі відповідний орган Національної поліції як співвідповідача.

Суд зауважує, що суд апеляційної інстанції позбавлений компетенції на здійснення заміни неналежного відповідача в силу того, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (частина п`ята статті 308 КАС України).

Судом не надається оцінка доводам апелянта стосовно недоведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже враховуючи приведені обставини, відсутність у суду апеляційної інстанції компетенції на притягнення належного відповідача до участі в справі на стадії апеляційного перегляду справи, рішення суду першої інстанції має бути скасовано та в задоволенні позовних вимог, звернутих до особи, яка не може відповідати за позовом, належить відмовити.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та неповно з`ясовано обставини справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2023 року у справі № 346/6022/23 скасувати та прийняти постанову якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 01.03.2024