Справа № 592/2260/24
Суддя: Князєв В. Б.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/2260/24
Провадження №2-а/592/53/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Середницької І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та вимоги мотивує тим, що його було заброньовано як працівника суду на строк проведення мобілізації. У період з 28.07.2023 до 11.08.2023 він перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП "ЦМКЛ" СМР. 31.07.2023 на адресу його роботи надійшло розпорядження № 1051 начальника Сумського міського ТЦК та СП від 31.07.2023, в якому зазначено про забезпечення його прибуття на 01.08.2023 о 9 год. 31.07.2023 його роботодавцем було повідомлено відповідача листом за № 03-64/19989/23 про неможливість виконати розпорядження у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 . Станом на 01.08.2023 ОСОБА_1 не було відомо про вказане розпорядження, адже він перебував у цей день на лікарняному. Із вказаним розпорядженням його було ознайомлено під підпис 28.08.2023 (після дати обов`язку явки), про то свідчить мій підпис на зворотній стороні аркуша розпорядження. 03.02.2024 посадовою особою відповідача щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення № 02/24-24 з підстави неявки за розпорядженням. ОСОБА_1 не погодився з протоколом та зазначив у ньому, що не міг прибути у зв`язку з лікуванням та наявності у нього броні. Його було повідомлено про розгляд справи па 03.02.24 о 9 год 00 хв куди він прибув з лікарняними та витягом з наказу Мінекономіки № 10113 від 04.08.2023. За місцезнаходженням Сумського обласного ТЦК та СП (вул. Герасима Кондратьєва, 157, м. Суми) в каб. 318 при розгляді справи ОСОБА_1 запропонував посадовій особі відповідача надати витяг з наказу про бронювання та документи про його лікування. Посадова особа відповідача зазначила, що документи про бронювання були надані роботодавцем ОСОБА_1 та наявні у них, проте бронь не діє, а документи про лікування йому не потрібні. Після цього відповідачем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення від 03.02.2024 за № 02/24-24, в якій провадження у справі за ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Оскільки розпорядження відповідача не містило вимоги явки до відповідача на 29.08.2023 із зазначенням точного часу, а містило лише вимогу явки па 01.08.2023 о 9 год. 00 хв., коли ОСОБА_1 не міг прибути з поважної причини, та на дату його ознайомлення з ним воно вичерпало свою дію, правові підстави для явки 29.08.2023 за вказаним розпорядженням були відсутні. Спірна постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню з двох підстав: 1) відповідачем не встановлено наявність вини у неявці на 29.08.2023; 2) провадження у даній справі про адміністративне правопорушення неправомірно розпочато після закінчення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, оскільки про неявку відповідачу було достовірно відомо 29.08.2023, а протокол складено 03.02.2023. Закриття справи з підстави закінчення строків притягнення до відповідальності може неправомірно свідчити про вину у вчиненні правопорушення, яке не вчинено, що впливає на його репутацію, в тому числі, у відносинах з відповідачем та під час можливого подальшого проходження ним військової служби. Тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про накладення адміністративного стягнення від 03.02.2024 за № 02/24-24. Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Представник відповідача Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1995 р.н., відповідно до наказу Мінекономіки № 10113 від 04.08.2023 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації (а.с. 5).

З Виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення № 11985 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 28.07.2023 до 11.08.2023 у КНП "ЦМКЛ" СМР (а.с. 6).

31.07.2023 на адресу роботи ОСОБА_1 надійшло розпорядження № 1051 начальника Сумського міського ТЦК та СП від 31.07.2023, в якому зазначено про забезпечення його прибуття на 01.08.2023 о 9 год (а.с. 7).

31.07.2023 керівником апарату Сумського окружного адміністративного суду Тертишник І. було повідомлено Сумський міський ТЦК та СП листом за № 03-64/19989/23 про неможливість виконати розпорядження у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 з 28.07.2023 (номер лікарняного листа 8038575-1) (а.с. 8).

Із вказаним розпорядженням ОСОБА_1 було ознайомлено під підпис 28.08.2023, про то свідчить його підпис на зворотній стороні аркуша розпорядження.

03.02.2024 посадовою особою Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 02/24-24. З даної постанови вбачається, що 03.02.2024 о 08 год 45 хв у приміщенні Сумського МТЦК та СП, за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено факт порушення гр. ОСОБА_1 п. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме - не з`явився по повістці 29.08.2023 до Сумського МТЦК та СП для уточнення облікових даних без поважних причин. Та постановлено закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 210-1 КУпАП ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 9).

Розпорядження Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки не містило вимоги явки ОСОБА_1 на 29.08.2023 із зазначенням точного часу, а містило лише вимогу явки на 01.08.2023 о 9 год. 00 хв., коли ОСОБА_1 не міг прибути з поважної причини, та на дату його ознайомлення з ним воно вичерпало свою дію, правові підстави для явки 29.08.2023 за вказаним розпорядженням були відсутні.

Відповідно до норми ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписом ч. 1 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: п. 1 - відсутність події і складу адміністративного правопорушення; п. 7 - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу

З правового аналізу вказаних положень закону вбачається, що застосування ст. 38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 210-1 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу правопорушення.

Відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні зазначеного правопорушення, про що повинно бути зазначено в постанові.

Реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку з чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але з передбачений законом підстав вона звільняється від адміністративної відповідальності.

При цьому, поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає па права та інтереси особи.

Ст. 38 КУпАП визначає принципи та порядок накладення адміністративного стягнення, у тому числі і строки накладення стягнення.

На особу, яка не вчинила адміністративного правопорушення не може бути накладено адміністративне стягнення, а тому до неї не може застосовуватись положення вказаної статті.

Відповідно до норми п. 11 ст. 15 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" поважними причинами неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкода стихійного характеру, хвороба призовника або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 39-1 цього закону передбачено, що поважними причинами неприбуття до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування за соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях), визнаються підтверджені відповідними документами перешкода стихійного характеру, хвороба або інші обставини, що позбавили можливості особисто прибути в зазначені частину, пункт і строк.

Постановою КМУ № 673 від 28.07.2010 (зі змінами, внесеними постановою КМУ № 1108 від 30.09.2022) визначено, що поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), які підтверджені відповідними документами (довідками), визнаються хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем.

Враховуючи той факт, що відповідачем у розпорядженні № 1051 від 31.07.2023 було зазначено про забезпечення прибуття ОСОБА_1 на 01.08.2023 о 9 год, коли він не міг прибути з поважної причини, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні, й іншої точної дати та часу явки у ньому не встановлено, та те що під час його ознайомлення з даним розпорядженням 28.08.2023 воно вичерпало свою дію, підстави для його явки на 29.08.2023 були відсутні. А тому відповідач неправомірно не врахував вказаних обставин при прийнятті спірної постанови, оскільки закрив справу на підставі норми п. 7 ст. 247 КУпАП.

Також слід зазначити, що нормою ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі як відсутності події і складу адміністративного правопорушення так і закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Крім того, після отримання ОСОБА_1 іншої повістки із зазначенням точної дати та часу він з`явився до ТЦК і на даний час проходить військово - лікарську комісію, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду (а.с. 10).

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вищезазначених обставин суд дійшов висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення від 03.02.2024 відносно ОСОБА_1 винесено на підставі матеріалів, складених та розглянутих з істотним порушенням вимог КУпАП, а адміністративного правопорушення позивач не вчиняв, у зв`язку з чим вбачає правові підстави для скасування оскаржуваної постанови як протиправної та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань установи відповідача.

Керуючись ст. 247, 268, 284, 289, 292, 293 КУпАП, ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про накладення адміністративного стягнення від 03.02.2024 за № 02/24-24.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 157, код 07695365) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати в розмірі 605 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв