Справа № 160/25581/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
за участі секретаря судового засідання Камінської С.В.
представника позивача Бурі О.Є.
представника відповідача Писаревського О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
04.10.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000/656/32-00-07-04-19 від 06.07.2023 згідно з яким Акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2023 року на суму 3128709 грн, прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі висновку акту перевірки №613/32-00-07-04-14/00186520 від 07.06.2023.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, оскільки прийнято на підставі помилкових та незаконних висновків акту документальної перевірки №613/32-00-07-04-14/00186520 від 07.06.2023. З наведеної в акті перевірки інформації встановлено, що висновок про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтується на твердженнях про нереальність операцій з придбання товарів/послуг у ТОВ «Световит» та ТОВ «Партнер-ЕКСПІ». Позивач вказує, що господарські операції з вказаними контрагентами підтверджуються належно складеними первинними документами, фактичним рухом активів, сплатою за товар та надані послуги, належним чином виписаними та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними. Перевіркою не було встановлено відсутність тих чи інших первинних документів, не було встановлено порушення вимог законодавства при їх складанні чи невідповідність наданих первинних документів вимогам законодавства, що свідчить про те, що АТ НЗФ мало право використовувати такі первинні документи для відображення господарських операцій у своєму бухгалтерському та податковому обліку. Позивач підтверджує, що господарські операції з ТОВ «Световит» та ТОВ «Партнер-ЕКСПІ» відбулися та мали реальний характер, що зумовило звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення.
Примірник позовної заяви з додатками та копію ухвали від 11.10.2023 отримано представником відповідача в автоматизованій системі «Електронний суд» 04.10.2023 та 16.10.2023, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
09.11.2023 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовче засідання, призначене на 09.11.2023, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 16.11.2023.
13.11.2023 представником позивача через автоматизовану систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якій викладено правову позицію, яка є аналогічною до заявленої в позовній заяві.
В підготовче засідання, призначене на 16.11.2023, прибули представники сторін. З метою надання часу для ознайомлення представника відповідача з відповіддю на відзив, судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 21.11.2023.
В підготовче засідання, призначене на 21.11.2023, прибули представники сторін. З метою надання часу для підготовки представнику відповідача заперечень на відповідь на відзив, судом продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 07.12.2023.
07.12.2023 представником відповідача подані до суду додаткові пояснення, в яких вказано, що з метою встановлення реального походження товару було здійснено аналіз Єдиного реєстру податкових накладних та АІС «Податковий Блок», та встановлено, що при дослідженні товарних потоків за ЄРПН в цілому за період з 01.01.2022 по 28.02.2023 придбання товару, який у подальшому по ланцюгу постачання було реалізовано в адресу АТ «Нікопольський завод феросплавів» відсутнє. Фактично АТ «НЗФ» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних операцій з підприємством-постачальником ТМЦ та робіт, послуг, що фактично не здійснювались.
В підготовче засідання, призначене на 07.12.2023, прибули представники сторін, підтримали обрані правові позиції. Судом закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 14.12.2023.
В судове засідання, призначене на 14.12.2023, прибули представники сторін. Судом відкладено розгляд справи до 23.01.2024.
23.01.2024 представником відповідача подано до суду клопотання про долучення додаткових доказів.
В судове засідання, призначене на 23.01.2024, прибули представники сторін. Судом відкладено розгляд справи по суті до 01.02.2024.
24.01.2024 представником позивача подано до суду клопотання про долучення додаткових доказів.
В подальшому розгляд справи перенесено на 20.02.2024.
В судове засідання, призначене на 20.02.2024, прибули представники сторін, підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Основним видом діяльності за КВЕД є: 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів.
У висновку акту перевірки (стор. 19 акту) зазначено про порушення позивачем п. 200.1, абз в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в березні 2023 року в розмірі 3 128 709 грн.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах встановлених законом.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За змістом підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК України).
Водночас згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
У пункті 198.6 статті 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 №996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно із частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Як встановлено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже, господарські операції, які зумовлюють наслідки у вигляді виникнення у покупця податкових вигод (витрат та податкового кредиту), мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які зазвичай супроводжують операції певного виду й відображають реальність таких операцій, повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Надання податковому органу документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Відповідно до усталеної судової практики при розгляді справ цієї категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Суд має оцінити належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зокрема, провести всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Недоведеність вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкового кредиту, а покупця - права на його формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.
Проаналізувавши акт перевірки від 07.06.2023 №613/32-00-07-04-14/00186520 судом встановлено, що висновок про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтується на твердженнях перевіряючих про нереальність операцій з придбання товарів/послуг у ТОВ «Световит» та ТОВ «Партнер-ЕКСПІ», відтак судом здійснюється дослідження господарських операцій позивача з вказаними контрагентами, які мали місце у березні 2023 року.
02.08.2022 між АТ «НЗФ» (покупець) та ТОВ «Световит» (постачальник) укладено договір поставки №2202472, за умовами якого постачальник зобов?язується передати у власність покупцеві товар (повне найменування, а також марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, код за УКТ ЗЕД за Державним класифікатором продукції і послуг), ціна та інше якого вказується у специфікації (додатку) до цього договору (далі - товар), що є його невід?ємною частиною, а покупець зобов?язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість у порядку і за умовами, передбаченими цим договором.
Відповідно до п. 2.1 договору детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься у специфікаціях.
Згідно з п. 3.1 договору Постачальник зобов?язується поставити Покупцеві Товар у спосіб та за умовами, зазначеними у специфікації (додатку) до цього Договору. Умови поставки регламентуються відповідними базисами, що передбачені Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2020 року, яка є погодженою Сторонами (далі - Інкотермс). У разі розбіжностей між Інкотермс та цим Договором цей Договір має переважну силу.
На підставі п. 3.2 договору згідно з умовами специфікації (додатка) до цього Договору. Постачальник власними силами або за власний рахунок проводить завантаження Товару на автомобільний або залізничний транспорт перевізника Товар належної якості (для транспортування на адресу Покупця) в погодженій Сторонами кількості, відповідної якості та за ціною, що передбачена умовами цього Договору.
У випадках поставки залізничним транспортом використання рухомого складу власності АТ «Укрзалізниця» дозволяється лише за письмовим погодженням Покупця.
Відповідно до п. 3.4 договору поставка товару здійснюється постачальником відповідно до п. 3.1 даного договору після отримання письмового повідомлення (належним чином оформленої заявки) покупця. У письмовому повідомленні (заяви) покупець вказує графік поставки, зазначає обсяги та терміни поставки товару в межах періоду поставки, який Сторони вказують у специфікації (додатку) до цього Договору.
Оригінал повідомлення (заявка) надсилається поштою або кур?єром на юридичну адресу постачальника та скан-копія повідомлення надсилається на електронну адресу Постачальника, що вказана у цьому Договорі.
Постачальник у відповідь на заявку Покупця зобов?язаний не пізніше трьох робочих днів до призначеної дати завантаження, направити на електронну адресу Покупця, що вказана у розділі «Реквізити Сторін» цього Договору, письмове підтвердження про отримання ним заявки на поставку Товару з призначенням дати для можливого завантаження Товару на складі.
Пунктом 3.5 договору передбачено, що разом з товаром, але не пізніше дати поставки, Постачальник зобов?язаний надати Покупцю документи, оформлені державною мовою відповідно до вимог чинного законодавства України та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88, зокрема:
- рахунок-фактуру (оригінал державною мовою), крім випадків, коли для здійснення авансового платежу Постачальником надається оригінал специфікації, підписаної з обох Сторін;
- видаткову накладну на відпуск Товару (оригінал державною мовою);
- копію електронної залізничної накладної, завіреної підписом та печаткою Постачальника із відображенням у залізничній накладній інформації про власника Товару, відправника Товару та одержувача Товару за умови поставки залізничним транспортом або товаротранспортну накладну (оригінал) за умови поставки вантажним автотранспортом Постачальника;
- копію належним чином оформленої Покупцем заявки на поставку згідно п. 3.4 цього Договору;
- акт прийому-передачі Товару (оригінал), оформлений у відповідності до вимог Договору та Специфікації до цього Договору;
- сертифікат якості виробника Товару, найменування виробника у сертифікаті повинно відповідати найменуванню виробника у специфікації), а також інші документи згідно 3 п. 2.3 Договору (оригінали або належним чином завірені копії).
Згідно з п. 4.1 договору загальна вартість товару за даним договором становить суму партій товару за всіма специфікаціями (додатками) до цього Договору та не може перевищувати ліміт в еквіваленті 14 мільйонів доларів США на дату підписання кожної специфікації.
Пунктом 4.2 передбачено, що ціна кожного найменування товару, залежно від марки, виду, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару вказується у специфікації (додатку) до договору.
На підставі п. 12 даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх підписів печатками, строк дії договору закінчується через один календарний рік з дати його укладання, але не раніше до повного виконання зобов`язань сторонами.
На підтвердження виконання умов договору позивачем подано до суду:
- специфікацію №2/2301637 від 01.03.2023 на поставку світильників світлодіодних у кількості 27 шт. на загальну суму 392 866,20 грн, в тому числі ПДВ 16 022,61 грн.
- видаткову накладну №СВ-0000016 від 15.02.2023;
- прибутковий ордер №52 від 28.02.2023 про оприбуткування на складі №56 світильників світлодіодних у кількості 10 шт.;
- акт №198 приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів від 28.02.2023 про надходження на завод 22.02.2023 від ТОВ «Световит» світильників світлодіодних у кількості 10 шт.;
- акт прийому-передачі товару від 28.02.2022.
За фактом поставки товару ТОВ «Световит» складено податкову накладну від 15.02.2023 №6 на загальну суму 40 882,80 грн, в тому числі ПДВ 6813,80 грн.
Пунктом 4.2 договору передбачено, що факт надання виконавцем послуг за цим договором підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг, обумовлених в додатку 1, який складається виконавцем і направляється замовнику щомісяця в термін через п`ять робочих днів після закінчення поточного календарного місяця в 2 примірниках.
Відповідно до п. 5.1 договору вартість послуг, передбачених додатком 1, є абонентською платою, розмір оплати встановлюється додатком 1. Під розрахунковим періодом сторони домовились вважати один календарний місяць року.
В п. 5.2 передбачено, що оплата замовником за фактично виконані виконавцем роботи проводиться лише на підставі наданих виконавцем оригіналів документів, а саме:
- рахунок;
- акт здавання-приймання робіт (надання послуг);
- податкова накладна в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з п. 8.6 цей договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2016.
Відповідно до п. 8.7 договору у випадку, якщо жодна зі сторін за двадцять днів до закінчення терміну дії цього договору не заявить у письмовій формі про намір його розірвання, він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах.
На підтвердження виконання умов договору, позивачем подано до суду:
1. за січень 2023 року:
- рахунок на оплату №10/16/01 від 31.01.2023 з найменуванням робіт «організаційно-адміністративні послуги дог. 10/2016/1604494 від 07.10.2016 за січень 2023 року» на загальну суму 193 230,00 грн, в тому числі ПДВ 32 205,00 грн;
- акт №10/2016/1604494/01 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2023;
- податкову накладну від 31.01.2023 №25 на загальну суму 193 230,00 грн, в тому числі ПДВ 32 205,00 грн;
- платіжне доручення №269226 від 17.03.2023 на суму 193 230,00 грн з призначенням платежу «організаційно-адміністративні послуги за січень 2023»;
2. за лютий 2023 року:
- рахунок на оплату №10/16/02 від 28.02.2023 з найменуванням робіт «організаційно-адміністративні послуги дог. 10/2016/1604494 від 07.10.2016 за лютий 2023 року» на загальну суму 193 230,00 грн, в тому числі ПДВ 32 205,00 грн;
- акт №10/2016/1604494/02 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2023;
- податкову накладну від 28.02.2023 №22 на загальну суму 193 230,00 грн, в тому числі ПДВ 32 205,00 грн.
01.11.2016 між ПАТ «НЗФ» (замовник) та ТОВ «Партнер-Експі» (виконавець) укладено договір про надання організаційно-адміністративних послуг №28/2016/16050899, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується за оплату організувати і забезпечити згідно з умовами цього договору охорону і супроводження вагонів (контейнерів) з феросплавами, електродною масою, металобрухтом при перевезенні залізничним транспортом.
Пунктом 2.2 договору передбачено обов`язки виконавця, зокрема:
2.2.1.1. Організувати охорону і супровід великотоннажних контейнерів при перевезенні залізничним транспортом та забезпечити недоторканість і цілісність прийнятих у Замовника великотоннажних контейнерів із Товаром.
22.1.2. За викликом Замовника направити свого представника для визначення і підтвердження маси тари (вагонів), які будуть завантажуватися Товаром і супроводжуватися на адресу Вантажоодержувачів, які приймають товар за вагою нетто.
2.2.2. Розпочати виконання своїх обов?язків після прибуття у час, зазначений у заявці представником Замовника.
2.2.3. Прийняти у визначеному порядку Товар Замовника з підписанням Акта.
2.2.3.1. При прийманні вагонів із Товаром, упакованих у м?які пакувальні контейнери типу "біг-бег", представник Виконавця зобов?язаний у присутності представника Замовника перевірити їх загальну кількість, розкрити і оглянути верхній ряд пакувальних контейнерів на наявність сторонніх предметів і матеріалів, про що робиться відповідна відмітка в Акті. У разі пломбування пакувальних контейнерів представник Виконавця зобов?язаний перевірити цілісність пломб пакувальних контейнерів.
2.2.3.2. При передачі Одержувачеві вагонів із Товаром, упакованих у м?які контейнера типу "біг-бег", представник Одержувача зобов?язаний у присутності представника Виконавця перевірити їх загальну кількість, розкрити і оглянути верхній ряд пакувальних контейнерів на наявність сторонніх предметів і матеріалів, про що робиться відмітка в Акті. У разі пломбування пакувальних контейнерів представник Одержувача зобов?язаний у присутності представника Виконавця перевірити цілісність пломб пакувальних контейнерів і вказати їх стан в Акті.
2.2.3.3. При прийманні у Замовника Товару, навантаженого навалом у піввагони, представник Виконавця зобов?язаний оглянути навантажені вагони на наявність сторонніх предметів і матеріалів.
2.2.3.4. При передачі Одержувачеві Товару, навантаженого навалом у піввагони, представник Одержувача зобов?язаний спільно з представником Виконавця провести огляд навантажених вагонів на наявність сторонніх предметів і матеріалів. Після цього здати Товар за вагою брутто шляхом проведення переважування, з оформленням Акта відповідно до п. 5.3 Договору.
Пунктом 3.1 договору передбачено, що Замовник сплачує Виконавцю вартість виконаних послуг з охорони та супроводження партії Товару від погодженої станції відправки (Вантажовідправника) до погодженої станції передачі (Вантажоодержувача) згідно з додатком №1, вартість послуг в якому збільшена на 20%, і додатковими угодами, які є невід?ємною частиною цього Договору та не можуть розглядатися окремо від нього.
На підставі п. 3.2 договору ціна за послуги з охорони та супроводу вантажів встановлюється за маршрут залежно від довжини складу.
Для кожного маршруту і довжини складу встановлюються базові часові параметри:
- базовий час знаходження варти на території вантажовідправника до підписання Акта;
- базовий час охорони за Актом.
Пунктом 4.5 договору передбачено, що рахунки на оплату послуг охорони надаються Виконавцем на підставі зведених актів за місяць останнім числом місяця.
Згідно з п. 4.6 договору акти виконаних робіт, рахунки-фактури та зведена податкова накладна надаються Замовнику не пізніше п?ятого робочого дня місяця, наступного за звітнім.
Відповідно до п. 4.7 договору замовник зобов?язаний впродовж 5 (п?яти) робочих днів із моменту отримання підписати та передати Виконавцю погоджені акти виконаних робіт.
Пунктом 4.8 договору передбачено, що підставою для оплати наданих послуги є рахунки, виписані Виконавцем на підставі зведених актів виконаних робіт, що підписані обома Сторонами і підтверджують обсяг виконаних послуг.
На підставі п 5.1 договору вагони прямують нерозривною групою до станції призначення.
Згідно з п. 5.2 договору роботи з охорони і супроводу Товару розпочинаються з приймання вагонів (контейнерів із Товаром і підписання Виконавцем Акта до моменту підписання цього Акта представником Одержувача або представником залізничної станції відповідно до д. 2.2.5, п.2.2.6 цілодобово без урахування вихідних і святкових днів.
Відповідно до п. 5.3 договору Акт оформляється представниками Вантажоодержувача та Виконавця у момент передач вагонів представникові Вантажоодержувача або повноважному представникові залізнично станції.
При цьому в акті повинні міститися такі обов?язкові дані: + час виклику караулу, вказаний в уточненій заявці;
- станція призначення і Одержувач;
- назву продукції, марку;
- вага прийнятих Товарів (нетто, тара, брутто, всього);
- дату і час підписання Акта:
- ПІБ, посада та підпис особи, яка здала Товар, печатку або штами;
- ПІБ, посада і підпис особи, яка прийняла вагони з Товаром, або тієї, яка бере участь переважуванні.
При здаванні вантажу представником Виконавця Одержувачу в Акт заносяться:
- вага прийнятих Товарів (нетто, тара, брутто):
- ПІБ і підпис особи, яка здала Товар (представника Виконавця);
- ПІБ, посада і підпис особи, яка прийняла вагони з Товаром, або тієї яка бере участь у переважуванні, печатка або штамп приймаючої Сторони;
- дата та час підписання Акта;
- наявність або відсутність у вагонах чужорідних домішок і матеріалів.
Пунктом 8.1 передбачено, що цей Договір набуває чинності з 01 листопада 2016 року і діє до 00:00 годин 01 грудня 2016 року. Якщо жодна із Сторін на момент закінчення терміну дії Договору не заявить про припинення дії в письмовій формі, то він вважається продовженим на наступний місяць. У частині невиконаних зобов?язань дія цього договору триває до повного їх виконання.
На підтвердження виконання умов договору, позивачем подано до суду:
1. за січень 2023 року:
- рахунок на оплату №1605089/1 від 31.01.2023 з найменуванням робіт «послуги охорони феросплавів у вагонах та контейнерах при транспортуванні в залізничному сполученні за січень 2023 року» на загальну суму 8 448 342,80 грн, в тому числі ПДВ 1 408 057,13 грн;
- зведений акт №1605089/1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2023;
- податкову накладну від 31.01.2023 №36 на загальну суму 8 448 342,80 грн, в тому числі ПДВ 1 408 057,13 грн;
- платіжне доручення №269170 від 24.02.2023 на суму 8 418 019,09 грн з призначенням платежу «послуги охорони феросплавів за січень 2023»;
2. за лютий 2023 року:
- рахунок на оплату №1605089/2 від 28.02.2023 з найменуванням робіт «послуги охорони феросплавів у вагонах та контейнерах при транспортуванні в залізничному сполученні за лютий 2023 року» на загальну суму 9 104 973,30 грн, в тому числі ПДВ 1 517 495,55 грн;
- зведений акт №1605089/2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2023;
- податкову накладну від 28.02.2023 №33 на загальну суму 9 104 973,30 грн, в тому числі ПДВ 1 517 495,55 грн;
- платіжне доручення №269878 від 29.03.2023 на суму 9 104 973,30 грн з призначенням платежу «послуги охорони феросплавів за лютий 2023».
08.08.2022 між АТ «НЗФ» (замовник) та ТОВ «Партнер-Експі» (виконавець) укладено договір про надання організаційно-адміністративних послуг №06-1/2022-К/2202789, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання з охорони та збереження в прийнятій кількості вивантажених феросплавів (далі - ТМЦ), які є власністю замовника, на майданчику за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4 (далі - Об?єкт), а замовник зобов?язується прийняти послуги з охорони на підставі Акту приймання виконаних робіт за відповідний період та оплатити прийняті послуги виконавця згідно умов цього Договору. Об?єкт, на якому замовник вивантажує ТМЦ, використовується ним на законних підставах, а саме, на підставі договору оренди №2202776 від 05 серпня 2022 р. між ним та ПАТ «ЖИДАЧІВСЬКИЙ ЦЕЛЮЛОЗНО-ПАПЕРОВИЙ КОМІНАТ».
Виконавець, зокрема:
2.2.3. Надає замовнику в письмовому вигляді рекомендації шодо забезпечення збереження переданих на зберігання феросплавів, технічної укріпленості об?єкта, обладнання засобами охоронно-пожежної сигналізації, вдосконаленню внутрішньооб?єктового режиму.
2.2.4. Приймає у матеріально відповідальних осіб замовника ТМЦ під охорону, відповідно щоденного опису ТМЦ та акту приймання-передачі, після реєстрації у відповідному прошнурованому, пронумерованому і скріпленому печаткою журналі прийому-передачі ТМЦ. З моменту підписання відповідного щоденного Опису ТМЦ виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті ТМ та підтверджує виконання замовником вимог пп.2.3.5 - 2.3.8 цього Договору.
2.2.4.1. Приймає під охорону ТМЦ на умовах Додатку 1 (дислокація-розрахунок вартості постів охорони об?єктів АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ». Фактом передачі ТМЦ вважається підписання уповноваженими довіреностями особами (представником виконавця та матеріально-відповідальною особою замовника) щоденного Опису ТМЦ, які передаються під охорону (Додаток №2). Також, по закінченні календарного місяця, представник виконавця і матеріально-відповідальна особа замовника складають щомісячний підсумковий акт прийому-передачі ТМЦ з урахуванням надходження та вивозу ТМЦ на об?єкті.
Відповідно до п.3.1 договір укладений на строк з « 08» серпня 2022 року по « 31» грудня 2022 року.
Пунктом 3.2 договору визначено, що якщо жодна із Сторін на момент закінчення терміну дії Договору не заявить про припинення дії Договору в письмовій формі, то він вважається продовженим на кожний наступний повний календарний рік і на тих же умовах.
Згідно з п. 4.1 договору оплата за послуги по забезпеченню охорони здійснюється з розрахунку 62,50 грн. (Шістдесят дві гривні 50 копійки) без ПДВ за одну годину охорони одним співробітником охорони, ПДВ 20% - 12,50 грн (Дванадцять гривень 50 копійок). Всього 75,00 грн. (Сімдесят п?ять гривень 00 коп.) за одну годину охорони одним співробітником охорони. Вартість залучення одного автомобіля для групи швидкого реагування складає 14,33 грн. (Чотирнадцять гривень 33 копійки) без ПДВ за одну годину охорони, ПДВ 20% - 2,86 грн (Дві гривні 86 копійок). Всього 17,19 грн. (Сімнадцять гривень 19 копійок) за одну годину охорони за один автомобіль. Остаточна сума вартості Договору складається з суми вартості фактично наданих послуг, згідно окремих актів виконаних робіт за даним Договором на кожному окремому об?єкті (майданчику). Загальна сума Договору може змінюватись у випадку зміни обсягу послуг, які надаються і зміни кількості виставлених постів охорони та кількості груп швидкого реагування (ГШР).
Відповідно до п. 4.2 договору платежі проводяться замовником на поточний рахунок виконавця впродовж 5-ти робочих днів від дати отримання наступних документів:
- рахунку на оплату;
- акту приймання-передачі виконаних робіт, підписаного обома сторонами;
- податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.
До договору складено дислокацію-розрахунок вартості постів охорони об?єктів акціонерного товариства «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ».
На підтвердження виконання умов договору, позивачем подано до суду:
1. за січень 2023 року:
- рахунок на оплату №6/22К/01 від 31.01.2023 з найменуванням робіт «послуги з охорони та збереження в прийнятій кількості вивантажених феросплавів, які є власністю замовника, на майданчику за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4 за січень 2023 року» на загальну суму 395 798,70 грн, в тому числі ПДВ 65 966,45 грн;
- акт надання послуг №6/22/01 від 31.01.2023;
- податкову накладну від 31.01.2023 №20 на загальну суму 395 798,70 грн, в тому числі ПДВ 65 966,45 грн;
- платіжне доручення №269215 від 27.02.2023 на суму 395 798,70 грн з призначенням платежу «охорона та збереження феросплавів рах. 6/22К/01 від 31.01.2023»;
2. за лютий 2023 року:
- рахунок на оплату №6/22К/02 від 28.02.2023 з найменуванням робіт «послуги з охорони та збереження в прийнятій кількості вивантажених феросплавів, які є власністю замовника, на майданчику за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4 за лютий 2023 року» на загальну суму 395 798,70 грн, в тому числі ПДВ 65 966,45 грн;
- акт надання послуг №6/22/02 від 28.02.2023;
- податкову накладну від 28.02.2023 №26 на загальну суму 395 798,70 грн, в тому числі ПДВ 65 966,45 грн;
- платіжне доручення №269426 від 08.03.2023 на суму 395 798,70 грн з призначенням платежу «охорона та збереження феросплавів за лютий 2023 рах. 6/22К/02 від 28.02.2023»;
Відповідно до наданого представником відповідача 23.01.2024 розрахунку донарахованих сум податків та штрафних санкцій по оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, сума від`ємного значення ПДВ складається з:
- 6814 грн по операціям з ТОВ «Световит»;
- 3 121 896 грн по операціям з ТОВ «Парнер-Експі».
- видаткову накладну №СВ-0000016 від 15.02.2023;
- прибутковий ордер №52 від 28.02.2023 про оприбуткування на складі №56 світильників світлодіодних у кількості 10 шт.;
- акт №198 приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів від 28.02.2023 про надходження на завод 22.02.2023 від ТОВ «Световит» світильників світлодіодних у кількості 10 шт.;
- акт прийому-передачі товару від 28.02.2022.
За фактом поставки товару ТОВ «Световит» складено податкову накладну від 15.02.2023 №6 на загальну суму 40 882,80 грн, в тому числі ПДВ 6813,80 грн.
Проаналізувавши господарські операції АТ «НЗФ» з ТОВ «Световит», суд зазначає, що надані позивачем первинні документи відповідають вимогам ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність до первинних документів, оскільки містять відомості про укладену угоду, покупця та постачальника, про товар, розкривають зміст операції з постачання, який відповідає умовам договору, період постачання товару, підтверджено транспортування товару, облік товару на складі АТ «НЗФ».
Складені між АТ «НЗФ» і ТОВ «Световит» документи містять всі необхідні реквізити.
Тобто надані документи підтверджують здійснення господарської операції та розкриває їх зміст та обсяг у достатньому для формування обліку об`ємі.
Єдиною підставою для висновку контролюючого органу про нереальність здійснення господарської операції поставки ТОВ «Световит» на адресу АТ «НЗФ» світильників у кількості 10 шт. слугував аналіз Єдиного реєстру податкових накладних та АІС «Податковий Блок», за наслідками якого встановлено, що при дослідженні товарних потоків за ЄРПН в цілому за період з 01.01.2022 по 28.02.2023 придбання товару, який у подальшому по ланцюгу постачання було реалізовано в адресу АТ «Нікопольський завод феросплавів» відсутнє.
Суд відхиляє посилання контролюючого органу на аналіз інформації баз даних ДПС, яким встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) вищезазначеним контрагентом-постачальником ТОВ «Световит», оскільки товар реалізований позивачу підприємством не придбавався, з огляду на те, що правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами.
Наведена правова позиція узгоджується з викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 року у справі №2а/0470/4526/12.
Висновки, які зроблені податковим органом на підставі програмного забезпечення не можуть слугувати доказом, оскільки програмне забезпечення (інформаційні бази ДФС) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься. Такі дані не є належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо платника податків, та доказом несплати ним податку, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності.
Колегія Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 27.03.2018 по справі №816/809/17 дійшла до висновку, що податкова інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, що надана іншими контролюючими органами, не є належним доказом в розумінні процесуального Закону, оскільки вона не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів.
Крім того, згідно з практикою Верховного Суду зі спорів щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту та валових витрат.
Так, висновком Верховного Суду, викладеному у постановах по справам №826/7704/16 від 19 червня 2018 року, № 2а/1770/3360/12 від 30 січня 2018 року критична оцінка надана посиланню контролюючих органів на відсутність у контрагентів позивача власних чи орендованих основних фондів, кваліфікованих фахівців для здійснення діяльності, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагентів. Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі №420/6359/19.
Суд зазначає, що ТОВ «Световит» станом на перевіряємий період та станом на момент здійснення господарських правовідносин був зареєстрованим в якості платника податку на додану вартість, мав індивідуальний податковий номер, а виписана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Тобто, ТОВ «Световит» мав необхідний обсяг цивільної та податкової правоздатності, оскільки перебував на обліку в органах податкової служби та був зареєстрований як платник податку на додану вартість.
Суд зазначає, що в ході проведення перевірки посадовими особами АТ «НЗФ» перевіряючим були надані первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з вищезазначеними контрагентами, що пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів.
Всі надані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо) як наслідок - вони є такими , які підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
Оскільки акт перевірки не містить посилань на конкретні докази, які б свідчили про невідповідність господарської операції з ТОВ «Световит» цілям, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення господарської операції не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії AT «НЗФ» та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди, висновки акту перевірки є такими, що не відповідають фактичним обставинам.
Таким чином, судом не встановлено порушення формування від`ємного значення з ПДВ АТ «НЗФ» по взаємовідносинам з ТОВ «Световит» за видатковою накладною №СВ-0000016 від 15.02.2023.
Проаналізувавши господарські операції АТ «НЗФ» з ТОВ «Парнер-Експі», суд зазначає наступне.
Умовами реалізації права платника на формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.
При цьому, правові наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально (фактично) вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.
Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Враховуючи наведені позиції Верховного Суду, суд зазначає, що дослідженню підлягають всі обставини здійснення господарських операцій в сукупності з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, наявності трудового ресурсу, змісту послуг, що надаються, тощо.
При цьому, суд зазначає, що останній день місяця, за який формується акт, також можуть надаватись послуги, які можуть бути не враховані при складанні акту.
Пояснень з приводу недотримання п. 4.2 договору позивачем не надано.
Суду не надано доказів оплати наданих послуг за лютий 2023 року, в матеріалах справи наявні лише платіжні доручення за грудень 2022 року та січень 2023 року.
В договорі від 01.11.2016 №28/2016/16050899 містяться наступні умови:
Пункт 2 виконавець зобов`язаний:
2.2.2. Розпочати виконання своїх обов?язків після прибуття у час, зазначений у заявці представником Замовника.
2.2.3. Прийняти у визначеному порядку Товар Замовника з підписанням Акта.
Згідно з п. 5.2 договору роботи з охорони і супроводу Товару розпочинаються з приймання вагонів (контейнерів із Товаром і підписання Виконавцем Акта до моменту підписання цього Акта представником Одержувача або представником залізничної станції відповідно до д. 2.2.5, п.2.2.6 цілодобово без урахування вихідних і святкових днів.
Відповідно до п. 5.3 договору Акт оформляється представниками Вантажоодержувача та Виконавця у момент передач вагонів представникові Вантажоодержувача або повноважному представникові залізнично станції.
При цьому в акті повинні міститися такі обов?язкові дані: + час виклику караулу, вказаний в уточненій заявці;
- станція призначення і Одержувач;
- назву продукції, марку;
- вага прийнятих Товарів (нетто, тара, брутто, всього);
- дату і час підписання Акта:
- ПІБ, посада та підпис особи, яка здала Товар, печатку або штами;
- ПІБ, посада і підпис особи, яка прийняла вагони з Товаром, або тієї, яка бере участь переважуванні.
При здаванні вантажу представником Виконавця Одержувачу в Акт заносяться:
- вага прийнятих Товарів (нетто, тара, брутто):
- ПІБ і підпис особи, яка здала Товар (представника Виконавця);
- ПІБ, посада і підпис особи, яка прийняла вагони з Товаром, або тієї яка бере участь у переважуванні, печатка або штамп приймаючої Сторони;
- дата та час підписання Акта;
- наявність або відсутність у вагонах чужорідних домішок і матеріалів.
Суду надані лише зведені акти від 31.01.2023 та від 28.02.2023, які містять лише загальну інформацію щодо надання послуг по маршрутам за звітний місяць. Жодних актів, складених на виконання п.п.2.2.2, п.п. 2.2.3, п. 5.2, п. 5.3 договору суду не надано.
Зведені акти підписані директорами підприємств-учасників угоди. Акти не містять інформації стосовно осіб, якими надавались послуги, дат надання охоронних послуг конкретними особами з їх підписами. Вказане не дає суду можливості ідентифікувати осіб, відповідальних за здійснення господарської операції.
Згідно зведених актів послуги надавались під час перевезення у вагонах, проте перевізних документів на вантаж суду не надано.
З наданих зведених актів неможливо встановити якими особами в який проміжок часу надані охоронні послуги, у зв`язку з чим зміст господарської операції не може бути розкритий та перевірений судом на підставі наданих документів.
В договорі від 08.08.2022 №06-1/2022-К/2202789 містяться наступні умови:
Пункт 2. Виконавець:
2.2.3. Надає замовнику в письмовому вигляді рекомендації шодо забезпечення збереження переданих на зберігання феросплавів, технічної укріпленості об?єкта, обладнання засобами охоронно-пожежної сигналізації, вдосконаленню внутрішньооб?єктового режиму.
2.2.4. Приймає у матеріально відповідальних осіб замовника ТМЦ під охорону, відповідно щоденного опису ТМЦ та акту приймання-передачі, після реєстрації у відповідному прошнурованому, пронумерованому і скріпленому печаткою журналі прийому-передачі ТМЦ. З моменту підписання відповідного щоденного Опису ТМЦ виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті ТМ та підтверджує виконання замовником вимог пп.2.3.5 - 2.3.8 цього Договору.
2.2.4.1. Приймає під охорону ТМЦ на умовах Додатку 1 (дислокація-розрахунок вартості постів охорони об?єктів АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ». Фактом передачі ТМЦ вважається підписання уповноваженими довіреностями особами (представником виконавця та матеріально-відповідальною особою замовника) щоденного Опису ТМЦ, які передаються під охорону (Додаток №2). Також, по закінченні календарного місяця, представник виконавця і матеріально-відповідальна особа замовника складають щомісячний підсумковий акт прийому-передачі ТМЦ з урахуванням надходження та вивозу ТМЦ на об?єкті.
Ні до перевірки, ні під час підготовчого провадження у справі не було надано жодних письмових рекомендацій шодо забезпечення збереження переданих на зберігання феросплавів, технічної укріпленості об?єкта тощо, щоденного опису ТМЦ та акту приймання-передачі, після реєстрації у відповідному прошнурованому, пронумерованому і скріпленому печаткою журналі прийому-передачі ТМЦ.
Ні до перевірки, ні до суду не надано довіреностей, виписаних на осіб, яким передано під охорону товарно-матеріальні цінності. Вказане не дає суду можливості ідентифікувати осіб, відповідальних за здійснення господарської операції.
Подані акти від 31.01.2023 та від 28.02.2023 не розкривають зміст господарської операції, а містять лише ідентичну в обох актах цитату «послуги з охорони та збереження в прийнятій кількості вивантажених феросплавів, які є власністю замовника, на майданчику за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4».
Таким чином, судом проаналізовано надані позивачем документи, складені на підтвердження господарських операцій між АТ «НЗФ» та ТОВ «Партнер-Експі», та встановлено, що суду не подано повного переліку документів, які є обов`язковими до формування під час здійснення господарської операції, не надано інформації про осіб, якими безпосередньо надавались охоронні послуги, не надано доказів їх працевлаштування в ТОВ «Партнер-Експі», не надано інформації стосовно дат надання охоронних послуг, документів на перевезення вантажу, перепусток на режимні об`єкти АТ «НЗФ», які потребували охорони, не надано довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, актів приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей на зберігання, описів тощо.
Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
З аналізу наведених норм законодавства, обов`язковою умовою визнання господарської операції реально вчиненою є можливість ідентифікації осіб, які приймали участь в господарській операції.
Надані позивачем документи, складені на підтвердження господарських операцій між АТ «НЗФ» та ТОВ «Партнер-Експі», не дають можливості ідентифікувати жодну особу, якою надані охоронні послуги.
У постанові від 04.06.2020 у справі №825/1630/17 Касаційний адміністративний суд Верховного Суду зазначив, що за певних обставин первинні документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. Водночас потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. В іншому випадку, первинні документи не можуть вважатися юридично значимими документами для цілей формування даних бухгалтерського та, відповідно, податкового обліку.
Разом з тим, окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.
Так, перевірці підлягають фізичні, технічні та технологічні можливості контрагента до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як наприклад: наявність персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції.
З наданих до суду позивачем первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «Партнер-Експі», а також з урахуванням доказів та пояснень, наведених відповідачем, суд приходить до висновку про неможливість встановити реальність господарських операцій позивача на підставі наданих первинних документів, адже вони носять формальний характер.
У вказаній постанові Верховний Суд вказав, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Позовну заяву Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.07.2023 №000/656/32-00-07-04-19 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість по господарським взаємовідносинам Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Световит» на суму 6814 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01.03.2024 року.

Суддя О.С. Луніна