Справа № 580/12083/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року справа № 580/12083/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №24 від 20.06.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини третьої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з моменту звернення із заявою про призначення пенсії.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві всупереч вимог законодавства України прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, не зарахувавши періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки на титульній сторінці нечитабельна печатка. Позивач вказує, що трудова книжка містить всі необхідні записи про трудову діяльність, які завірені підписами уповноваженої особи та печатками роботодавця у відповідності до інструкції про порядок ведення трудових книжок. При цьому, наголошено, що ведення трудової книжки покладається саме на роботодавця. Що ж стосується зарахування періоду навчання, то проставити апостиль на документах, які видані в російській федерації позивач не має можливості в наслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. За вказаних обставин вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало до суду відзив, у якому просило у задоволенні позову відмовити. Зазначено, що позивачу до загального страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки (на титульній сторінці не читабельна печатка). Також період навчання з 01.09.1975 по 20.06.1980, оскільки довідки №339 та 3265 видані в російській федерації, які не мають установленої форми, приймаються на території України за умови проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Відповідно наданих до заяви документів про стаж загальний страховий стаж складає 8 років 6 місяців 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії, а тому відсутні підстави для скасування спірного рішення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подано до суду відзив, в якому просило відмовити у задоволенні позову. Вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем не підтверджено первинними документами період роботи згідно трудової книжки та навчання, а тому рішенням ГУ ПФУ в м. Києві правомірно відмовлено у призначенні пенсії.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві, відзивах на позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 13.06.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви в частині стажу додано: диплом про навчання НОМЕР_1 ; трудову книжку НОМЕР_2 .

Головне управління ПФУ в м. Києві рішенням від 20.06.2023 №24 відмовило у призначенні пенсії позивачу з підстав недостатності страхового стажу визначеного Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До загального страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки (на титульній сторінці не читабельна печатка). Також період навчання з 01.09.1975 по 20.06.1980, оскільки довідки №339 та 3265 видані в російській федерації, які не мають установленої форми, приймаються на території України за умови проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Відповідно наданих до заяви документів про стаж загальний страховий стаж складає 8 років 6 місяців 19 днів.

Вважаючи що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ст. 8 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 26 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років.

Отже, з вище зазначеного вбачається, що страховий стаж отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону №1058-IV.

Згідно вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тобто, аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 року по справі N 235/805/17, від 06.12.2019 року по справі N 663/686/16-а, від 06.12.2019 року по справі N 500/1561/17, від 05.12.2019 року по справі N 242/2536/16-а.

Так, на момент внесення у оформлення трудової книжки позивача 22.09.1980 року, була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях затверджена постановою Госкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162.

Підпунктом 1.1. Інструкції № 162 було встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Відповідно до пп 2.10. - 2.11 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома).

Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіту також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т.п.).

Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підставі документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Подібні правові приписи містить і діюча Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, пунктом 4.1 якої передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Як слідує зі змісту рішення про відмову у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів його діяльності згідно трудової книжки, підставою для не зарахування позивачу вищезазначених періодів його роботи слугував факт відсутності читабельного відтиску печатки, на титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_2 , в якій такі записи містяться.

Проте, на переконання суду, такі висновки відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Суд врахував, що згідно розрахунку страхового стажу форми РС-право, ОСОБА_1 зараховано періоди трудової діяльності з 01.05.2001 по 31.10.2013 в розмірі 8 років 6 місяців 19 днів, що не є спірними та зокрема відображені в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 містить записи:

-22.09.1980 по 07.07.1982 року інженер в проектно-кошторисному бюро управління "Тоеквтодор";

-26.07.1982 по 06.01.1983 року інструктор відділу комсомольських організацій ремонта ВАКСМ;

- 21.03.1983 по 18.04.1984 року інженер ВЛКСМ ГПУ-11;

-04.05.1984 по 17.08.1984 року старший інженер відділу капітального будівництва;

-24.09.1984 по 04.01.1985 року старший піонервожатий тимчасово на період відспустки основного працівника;

-05.01.1985 по 02.11.1989 року секретар комітету ВЛКСМ Оротуканського заводу гірничого обладнання;

-02.11.1989 по 04.07.1994 року директор "Дому Культури".

-01.06.2001 по 31.07.2007 року директор в кафе "Бізнес клуб";

-12.01.2006 року зарахована по трудовій угоді юристом;

-03.09.2007 року переведена постійно на посаду юриста;

-03.03.2009 року переведена інженером з охорони праці безпеки;

-26.10.2009 року звільнена по статті 38 КЗпП України;

-12.07.2010 року прийнята на роботу інженером з охорони праці;

-02.11.2010 року звільнена з роботи за згодою сторін;

-11.02.2011 року розпочата виплата допомоги по безробіттю;

-07.11.2011 року припинено виплати допомоги по безробіттю.

З огляду на викладене суд зазначає, що трудова книжка позивача, яка охоплює спірний період трудової діяльності, заповнена відповідно до Інструкції №162 та №58.

Натомість, на переконання суду, відсутність відтиску печатки на титульній сторінці трудової книжки, не є тим недоліком трудової книжки чи записів у них, за наявності якого трудовий стаж позивача не може вважатися підтвердженим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №275/615/17 (К/9901/768/17).

Згідно зі ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а, відповідно до ст. 62 Закону №1788-XII - основним документом, що підтверджує стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці є усі записи щодо трудової діяльності позивача.

З огляду на викладене жодних доказів або пояснень щодо відсутності підстав зараховувати період роботи згідно наданої трудової книжки позивачем, відповідачем надано не було.

Щодо неврахування періоду навчання з 01.09.1975 по 20.06.1980, оскільки довідки №339 та 3265 видані в російській федерації, які не мають установленої форми, приймаються на території України за умови проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, суд зазначає таке.

Згідно з п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до вимог п. «е» ст. 3 Закону №1788-ХІІ, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

ОСОБА_1 при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком, додала диплом про навчання серії НОМЕР_1 , згідно якого вона з 1975 по 1980 рік навчалася в Томському державному університеті ім. В.В. Куйбишева по спеціальності "інженер-гідролог".

Матеріалами справи підтверджується, що позивач 23 червня 1980 року закінчив навчання, отже, відповідач протиправно не зарахував період навчання до стажу позивача.

Водночас у рішенні ПФУ посилається на довідки №339 та 3265 від 2004 року про укладення шлюбу, виданих в російській федерації, без проставлення апостиля.

Суд вказує, що будь-яких посилань на невідповідність довідки чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідач в оскаржуваному рішенні не навів.

У постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Вказана правова позиція у подальшому підтримана Верховним Судом у постановах від 12 квітня 2021 року у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі № 127/8001/17.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі відповідними Указами Президента України строк дії правового режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.

Згідно постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Однак, на переконання суду, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, тільки з тих міркувань, що Україною, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, припинено співробітництво з цією державою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві є протиправним, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Отже, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу роботи позивача періоди згідно трудової книжки та навчання і повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.06.2023 №24 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) період роботи згідно зиписів трудової книжки серії НОМЕР_2 та період навчання згідно диплому серії НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення пенсії за віком від 13.06.2023 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР