Справа № 500/4172/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 500/4172/23 пров. № А/857/23376/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 500/4172/23 (головуючий суддя Осташ А.В., м. Тернопіль) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2023 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №027230 від 30.06.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 грн до позивача.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що постанова є безпідставною та незаконною, оскільки, прийнята без належного попереднього усестороннього та об`єктивного з`ясування всіх дійсних обставин справи, з істотними порушеннями вимог чинного законодавства України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті №027230 від 30.06.2023.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю виходячи з мотивів викладених у апеляційній скарзі.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим, що під час перевірки було виявлено порушення вимог статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Державна служба України з безпеки на транспорті у своїй апеляційній скарзі зазначає, що документи як індивідуальної контрольної книжки водія, графік змінності водіїв є «іншими документами» в контексті статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинні бути пред`явлені особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху. Відповідачем за наслідками розгляду справи про порушення позивачем норм Закону України «Про автомобільний транспорт» було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №027230 від 30.06.2023. Апелянт твердить, що посадові особи Укртрансбезпеки діяли на підставі та у межах встановлених чинним законодавством повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення щодо винесення оскаржуваної постанови. За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 22.11.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області на підставі направлення від 28.04.2023 №000303 та щотижневого графіку перевірок від 28.04.2023 №28861/27/27-23 проведена перевірка належного позивачу транспортного засобу «RENAULT MASTER», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , про що складено акт від 02.05.2023 №348944 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

У наведеному акті зафіксовано, що під час перевірки водієм здійснювалось перевезення пасажирів за відсутності індивідуальної контрольної книжки водія та копія графіку змінності водіїв (ТЗ не обладнаний тахографом), що є порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Постановою начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті Віталія Сушка про застосування адміністративно-господарського штрафу №027230 від 30.06.2023 за відсутність документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», на перевізника ФОП ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.20001 № 2344-III (далі Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами.

В силу вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно з частинами першою - другою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком №1567.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Як передбачає пункт 20 Порядку №1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства про автомобільний транспорт, слід дійти висновку про те, що водій при здійсненні ним перевезень вантажів повинен мати при собі документи, визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

При цьому наведений у вказаній статті перелік документів не є вичерпним, оскільки зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2020 по справі № 820/4624/17.

Як слідує з акту перевірки, посадовою особою Укртрансбезпеки під час проведення перевірки виявлено порушення щодо відсутності у водія ОСОБА_2 індивідуальної контрольної книжки водія та копії графіку змінності водіїв.

Так, особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку визначені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340). Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами

Згідно пункту 7.1 Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 6.1 Положення №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Пунктом 6.2 Положення №340 передбачено, що Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника (пункт 6.4 Положення №340).

Таким чином, Положення допускає облік робочого часу водіїв, як тахографом, так і індивідуальною контрольною книжкою водія або графіком змінності водіїв.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт», з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

У розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка чи графік змінності водіїв, які відображують відомості про тривалість змінного періоду керування.

З врахуванням вище викладеного, суд зазначає, що положеннями статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність індивідуальної контрольної книжки водія чи копії графіка змінності водіїв в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Положенням №340.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку індивідуальної контрольної книги водія чи копії графіка змінності водіїв, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2020 року у справі № 823/1199/17, від 20.05.2020 у справі 804/5737/16 та в силу вимог частини п`ятою статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні даного спору.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» слугувала відсутність на час проведення рейдової перевірки належного ФОП ОСОБА_1 транспортного засобу індивідуальної контрольної книги водія або копії графіка змінності водіїв, які повинні знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам, про що складено акт №348944 від 02.05.2023.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис (а.с. 73), який здійснювався при перевірці відповідачем встановив, що водієм ОСОБА_2 на момент проведення вказаної перевірки відповідачем не було пред`явлено індивідуальну контрольну книгу водія або копію графіку змінності водіїв чим порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Щодо порушення відповідачем строків винесення оскаржуваної постанови №027230 від 30.06.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт встановленого в Акті №348944 було призначено на 27.06.2023 про що позивача повідомлено листом від 17.05.2023 №35670/37/24-23.

За проханням позивача розгляд справи було перенесено на 30.06.2023.

Представником позивача до розгляду справи було надано пояснення, а також графік змінності водіїв на травень 2023 року.

Суд апеляційної інстанції дослідивши звукозапис судового засідання в суді першої інстанції встановив, що допитаний в судовому засіданні начальник відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті Сушко В.О. заперечив проти того, що розгляд справи відкладався саме на 03.07.2023 та зазначив, що розгляд справи відкладався на другу половину дня 30.06.2023 для ознайомлення з відеозаписом, який здійснювався при складанні Акту перевірки.

Суд апеляційної інстанції враховуючи дані свідчення начальника відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції вважає, що позивачу та його представнику було відомо про розгляд справи 30.06.2023 року з урахуванням оголошеної перерви для ознайомлення з відеозаписом.

Враховуючи зафіксовані відповідачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, 30.06.2023 відповідачем було винесено оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн., відповідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 цього Закону, а саме індивідуальної контрольної книжки водія або графіка змінності водіїв.

Також, слід зазначити, що згідно пункту 29 Порядку № 1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі автомобільного перевізника під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи встановив, що у журналі обліку постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу зазначено дату розгляду справи 30.06.2023, що спростовує твердження позивача про розгляд справи 03.07.2023 року. З врахуванням зазначеного вище, відповідач не порушуючи строк вказаний у нормі п. 29 Порядку №1567 присвоїв 03.07.2023 року реєстраційний номер оскаржуваній постанові.

Системний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що оскаржувана постанова №027230 від 30.06.2023 винесена уповноваженою на це особою за матеріалами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, які підтверджують факт відсутності індивідуальної контрольної книжки водія або графіка змінності водіїв. Санкція накладена в розмірі передбаченому законом.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає хибним висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 500/4172/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено та підписано 28 лютого 2024 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Шевчук С.М. з 16.02.2024 по 26.02.2024 включно та перебуванням 27.02.2024 у відпустці (відповідно до наказу Голови суду від 21.02.2024 №69/к/тм).