Справа № 140/34075/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/34075/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі - відповідач, УДМС України у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови в прийнятті у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , декларації від 26.07.2023 про відмову від іноземного громадянства, оформленої листом від 06.09.2023 №М-54/6/0701.13/4501-23; зобов`язання прийняти у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , декларацію від 26.07.2023 про відмову від іноземного громадянства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення УДМС у Волинській області від 18.06.2021 позивач набув громадянство України за територіальним походженням свого батька та отримав довідку від 18.06.2021 №139-21 про реєстрацію громадянином України.

На підставі вказаної довідки позивачу було оформлене тимчасове посвідчення громадянина України НОМЕР_1 від 13.08.2021 та подано зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити іноземне громадянство російської федерації (далі рф).

Позивач вказує, що з 2013 року він постійно проживає в Україні, а з 2017 року не виїжджав з території України, є студентом Національного університету «Києво-Могилянська академія», з 15.09.2020 проживає в студентському гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , має стійкі соціальні та правові зв`язки з Україною, займає активну проукраїнську позицію та вільно розмовляє українською мовою.

Зазначає, що 23.02.2022 звернувся з електронним листом на офіційну електронну пошту Консульського відділу при посольстві росії в Україні для початку процедури припинення свого громадянства рф, однак, відповіді досі не отримав

24.02.2022 розпочалася широкомасштабна агресія рф проти України, всі дипломатичні відносини з рф було розірвано та зв`язку з призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні та зупиненням всіх дипломатичних зв`язків з країною-агресором позивач був позбавлений можливості подання заяви до посольства рф в Україні про вихід з громадянства.

Крім того, їхати в рф для виходу з громадянства позивач не може через відкриту проукраїнську позицію та небезпеку переслідувань, строк дії його паспорта громадянина рф для виїзду за кордон закінчився 25.03.2023, а новий такий паспорт оформлювати позивач не має бажання.

14.06.2023 позивач прибув до УДМС у Волинській області з декларацією про відмову від іноземного громадянства (громадянства рф) у паперовому вигляді, однак спеціаліст управління без розгляду правомірності підстав подання ним відповідної декларації відмовив у прийнятті такої декларації.

15.06.2023 за допомогою поштового зв`язку позивач надіслав декларацію разом із супровідним листом до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області (за місцем проживання), у відповідь на яку листом від 25.07.2023 йому було рекомендовано звернутися до УДМС України у Волинській області, де він проходив процедуру набуття громадянства України.

Позивач надіслав до УДМС України у Волинській області декларацію про відмову від іноземного громадянства за формою №45, затвердженою наказом МВС України №715 від 16.08.2012, та заяву з нормативним обґрунтуванням та проханням прийняти декларацію і видати паспорт громадянина України, однак 13.08.2023 лист повернувся за зворотною адресою у зв`язку із закінченням строку зберігання.

04.08.2023 позивачем було повторно направлено вказані документи на адресу відповідача та 19.09.2023 отримав лист УДМС України у Волинській області №М-54/6/0701.13/4501-23 від 06.09.2023, яким йому відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства.

Позивач зазначає, що не може припинити громадянство рф шляхом звернення до дипломатичних представництв на території інших країн, оскільки для цього необхідно подати документ, що підтверджує дозвіл уповноваженого органу іноземної держави на проживання в цій державі.

Зокрема, 16.07.2023 року позивач звернувся на електронні пошти консульських відділів рф в Польщі, Молдові, Румунії та Словаччині, однак у відповіді Консульства рф в Словаччині від 19.07.2023 було зазначено, що в даний час оформити вихід із громадянства рф можливо лише на території росії; у відповіді Консульського відділу Посольства росії у Польщі від 20.07.2023 вказано, що у Посольстві можна оформити вихід з російського громадянства лише якщо наявна посвідка на проживання в Польщі чи громадянство Польщі: консульства рф в Румунії та Молдові відповіді на звернення не надали.

Окрім того, позивач зауважує, що як громадянин України є військовозобов`язаним, а тому виїзд за межі України для нього обмежений.

Отже, позивач позбавлений можливості звернутися до консульської установи російської федерації, розташованої на території третіх країн, оскільки відповідна заява має подаватися особисто та за наявності документа, що підтверджує дозвіл повноважного органу такої третьої країни.

Вказане свідчить про наявність права у позивача подати декларацію про відмову від іноземного громадянства, оскільки в позивача існують дві незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства):

1) на території України припинили роботу російські закордонні установи і фактично процедура припинення громадянства російської федерації для тих осіб, які проживають на території України, не здійснюється. Припинити громадянство рф в шляхом звернення до дипломатичних представництв на території інших країн позивач не може;

2) відповідь на свою заяву від 23.02.2022 щодо виходу з громадянства рф позивач протягом 6 місяців не отримав.

Ці дві вищезазначені причини були вказані в декларації за формою №45, затвердженою наказом МВС України №715 від 16.08.2012, яка була подана відповідачу.

З урахуванням зазначеного, вважає дії відповідача щодо відмови у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, оформлені листом відповідача №М-54/6/0701.13/4501-23 від 06.09.2023, необґрунтованими та протиправними, а належним та дієвим спосіб судового захисту в межах спірних правовідносин є зобов`язання відповідача прийняти у позивача декларацію про відмову від громадянства рф.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.37).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.40-46) представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що 18.06.2021 УДМС України у Волинській області прийнято рішення про оформлення позивачу набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» як особі, батько якого є уродженцем України. Станом на день подання даного відзиву зазначене рішення про оформлення позивачу набуття громадянства України не скасоване. ОСОБА_1 документований довідкою про реєстрацію особи громадянином України №139-21 від 18.06.2021.

13.08.2021 ОСОБА_1 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії ОТ000975 строком дії до 18.06.2023.

При цьому, 11.03.2021 разом із заявою про набуття громадянства ОСОБА_1 подано зобов`язання, що протягом двох років з моменту набуття громадянства України ним буде припинено громадянство рф та подано до органу, шо видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства рф, виданого уповноваженим на те органом цієї держави.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно було надати документ про припинення громадянства рф до УДМС України у Волинській області або її територіальних підрозділів до 18.06.2023, однак у визначений законодавством термін позивачем не надано підтверджуючих документів про існування незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства та не надано документ про припинення громадянства рф.

Подання декларації про відмову від іноземного громадянства взаємопов`язано з наявністю незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства: декларація подається лише в тих випадках, коли існують такі причини.

Також зазначає, що жодного обмеження щодо країни місця проживання особи, яка не має місця проживання на території рф, та повинна виконати зобов`язання припинити іноземне громадянство, зазначеним законодавством рф не передбачено, як і не передбачено чинним законодавством України, яке регламентує процедуру набуття громадянства України.

З урахуванням зазначеного представник позивача вважає, що позивач, на якого покладено зобов`язання припинити іноземне громадянство, має можливість скористатись такою передбаченою законодавством рф для його випадку процедурою.

Звертає увагу, що в доданих позивачем матеріалах відсутні документи на підтвердження того, що у нього уповноваженими органами рф було прийнято клопотання про припинення громадянства, відсутні відомості про прийняття його клопотання про вихід із громадянства рф до розгляду, про що також свідчить відсутність відповідної відмітки; жодних доказів розгляду даної заяви та прийняття рішення за наслідками розгляду матеріали справи не містять. Тобто, невидача документу про припинення іноземного громадянства у встановлений законодавством іноземної держави термін могла б мати місце лише після прийняття його клопотання про вихід із громадянства рф уповноваженими органами.

УДМС України у Волинській області не вважає надані позивачем докази достатніми, безспірними, а саме такими, які підтверджують факт вжиття позивачем всіх можливих заходів для виконання зобов`язання щодо припинення громадянства рф, оскільки останні не свідчать ні про відмову від громадянства рф, ні про припинення громадянства рф. Ці документи підтверджують лише намір позивача про вихід з громадянства рф.

Крім того, просить врахувати, що 19.12.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14.12.2021 №1941-IX (далі - Закон №1941-IX), яким, зокрема, змінено визначення незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) (стаття 1) та розширено підстави для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України (стаття 21).

Так, за новою редакцією статті 21 Закону України «Про громадянство України» рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство).

Крім цього, Законом №1941-IX зокрема, змінено визначення незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства).

Відповідно до абзацу 13 статті 1 Закону України «Про громадянство» (в редакції від 14.12.2021) незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Разом з тим, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб від 14.12.2021 №1941-ІХ за особою збереглося право на подання декларації про відмову від іноземного громадянства після закінчення двох років з моменту прийняття її до громадянства України, в разі неотримання документа про припинення іноземного громадянства з незалежних від неї причин.

Крім цього, звертає увагу, що наказом Міністерства закордонних справ України від 23.11.2022 №389 затверджено форму декларації про відмову від іноземного громадянства у зв`язку з незалежними від заявника причинами неотримання документа про припинення іноземного громадянства (додаток за № 36). Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивачем додано до своєї заяви зразок декларації застарілої форми, яка не відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, вважає, що УДМС України у Волинській області під час прийняття рішення про відсутність підстав для подання декларації у позивача діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

28.12.2023 позивачем на поштову адресу суду надіслано відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.55-59). Додатково позивач зазначає, що не погоджується з посиланням представника відповідача, що ним була подана декларація застарілої форми відповідно до наказу Міністерством закордонних справ від 23.11.2022 №389, який поширює свою дію на документи, що подаються за кордоном, а не на території України. Однак, позивач подавав декларацію на території України, то ним було обрано форму, затверджену наказом Міністерством внутрішніх справ України №715 від 16.08.2012, який є чинним та не скасовувався. Крім того, обидві форми, є фактично ідентичними (а.с.55-59).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення УДМС України у Волинській області від 18.06.2021 позивач набув громадянство України на підставі частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», про що свідчить довідка від 18.06.2021 №139-21 про реєстрацію особи громадянином України (а.с.12).

На підставі вказаної довідки позивачу було оформлене тимчасове посвідчення громадянина України 0Т000975 від 13.08.2021 зі строком дії до 18.06.2023 (а.с.11 зворот).

15.06.2023 позивач рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.17) надіслав до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області заяву щодо виходу з громадянства рф, у відповідь на яку листом від 06.07.2023 №М-1159/6/8010-23 йому було рекомендовано звернутися до УДМС України у Волинській області, оскільки він проходив процедуру набуття громадянства України за територіальним походженням в УДМС України у Волинській області (а.с.17 зворот-18).

Позивач засобами поштового зв`язку 26.07.2023 (а.с.19) надіслав до УДМС України у Волинській області заяву від 26.07.2023, в якій просив прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства та видати паспорт громадянина України замість тимчасового посвідчення громадянина України (а.с.20-21), до якої долучив декларацію про відмову від іноземного громадянства від 26.07.2023 (а.с.22, 29 зворот-30) за формою №45, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №715 від 16.08.2012, однак 13.08.2023 лист був повернутий поштовою службою не врученим (а.с.19 зворот).

04.08.2023 позивач повторно направив вказані документи на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.23 зворот), який УДМС України у Волинській області отримало 09.08.2023 (а.с.23)

За результатами розгляду декларації позивача про відмову від іноземного громадянства УДМС України у Волинській області листом від 06.09.2023 №М-54/6/0701.13/4501-23 повідомило, що прийняти вказану декларацію не являється можливим у зв`язку із тим, що не надано документального підтвердження прийняття клопотання про припинення іноземного громадянства дипломатичною установою рф в Україні чи іншій державі (а.с.28 зворот-29).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України «Про громадянство України» 18.01.2001 №2235-III (далі Закон №2235-III).

Нормами частини першої статті 1 Закону №2235-III визначено, що громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону №2235-III визначені підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Відповідно до статті 8 Закону №2235-III особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Згідно дефініцій, наведених у частині першій статті 1 Закону №2235-III:

зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України;

незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури;

декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав;

Пунктами 117, 119 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України №215 від 27.03.2001, передбачено, що у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України. Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.

Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Як встановлено судом, відповідно до рішення УДМС України у Волинській області від 18.06.2021 позивач набув громадянство України на підставі частини першої статті 8 Закону №2235-III (за територіальним походженням свого батька), що підтверджується довідкою від 18.06.2021 №139-21 про реєстрацію особи громадянином України (а.с.12).

На підставі вказаної довідки позивачу було оформлене тимчасове посвідчення громадянина України 0Т000975 від 13.08.2021 зі строком дії до 18.06.2023 (а.с.11 зворот).

Також, позивачем до УДМС України у Волинській області подавалось зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України, припинити громадянство (підданство) рф і подати до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави.

Проте позивач зазначає, що у зв`язку з незалежних від нього обставин, а саме широкомасштабною агресією рф проти України не може отримати документ про припинення іноземного громадянства, а тому звернувся до відповідача із заявою про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, до якої додав саму декларацію з копіями документів, що підтверджують дію цих обставин, на підставі частини п`ятої статті 8 Закону №2235-III.

Так, в матеріалах справи містяться копія електронної заяви від 23.02.2022 про вихід з громадянства рф, яка направлялася позивачем на офіційну електронну пошту Консульського відділу при посольстві росії в Україні (а.с.24, 30 зворот).

Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб було введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє станом на дату розгляду справи судом.

Листом Міністерства закордонних справ України від 13.10.2022 №72/11-612/1-81401 повідомлено Міністерство юстиції України, Кабінет Міністрів України, Офіс Президента України, Апарат Верховної Ради України, відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 №376, що після письмового повідомлення російській стороні про рішення української сторони розірвати дипломатичні відносини, встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною і російською федерацією, здійсненим у м.Мінську 14.02.1992, зазначений міжнародний договір припинив свою дію 24.02.2022.

Отже, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України розірвано дипломатичні відносини між двома державами.

На думку суду, у зв`язку з призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні та зупинення всіх дипломатичних зв`язків з країною-агресором позивач був позбавлений можливості подання заяви до посольства рф про вихід з громадянства.

Суд враховує, що консульські установи країни агресора, які розміщені на території України, станом на сьогодні закриті та не функціонують, що унеможливлює позивачем подати документи про відмову від російського громадянства та відповідно отримати документи про припинення громадянства рф.

У той же час, зміни у зв`язку з військовою агресією рф до законодавства щодо неотримання документа при припинення громадянства рф з незалежних причин не вносилися, що ставить позивача у невизначене становище.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, позивачу необхідно було надати документ про припинення громадянства рф до УДМС України у Волинській області до 18.06.2023, тобто майже дві третіх із наданого позивачу строку триває повномасштабне вторгнення рф на територію України.

При цьому, строк дії наявного у позивача закордонного паспорта рф закінчився 25.03.2023 (а.с.16).

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до відповідача з декларацією від 26.07.2023 про відмову від іноземного громадянства російської федерації у зв`язку з існуванням незалежних від нього причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства російської федерації.

Слід зазначити, що порядок розгляду питань громадянства рф регламентується Положенням про порядок розгляду питань громадянства рф, затвердженим указом президента рф №1325 від 14.11.2002.

Цим Положенням встановлюються порядок розгляду заяв з питань громадянства рф, прийняття, виконання та скасування рішень із зазначених питань, а також форми заяв та перелік необхідних документів, відповідних конкретним підставам набуття чи припинення громадянства рф.

Положення визначає певні особливості, за умови дотримання яких може бути прийнята заява про вихід з (припинення) громадянства рф.

Вихід з громадянства рф особи, яка проживає на території рф або за її межами, здійснюється на підставі добровільного волевиявлення цієї особи. У випадках, передбачених статтею 20 Федерального закону, вихід із громадянства рф не допускається.

Стосовно твердження відповідача про те, що відповідно до указу президента рф від 14.11.2002 №1325 «Про затвердження положення про порядок розгляду питань громадянства рф» заява з питань громадянства рф та документи, необхідні для набуття або припинення громадянства рф, подаються за місцем проживання заявника: особою, яка проживає за межами рф і не має місця проживання на території рф, - до дипломатичного представництва або консульської установи рф, які перебувають за межами рф, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.07.2023 позивач звертався на електронні пошти консульських відділів рф в Польщі, Молдові, Румунії та Словаччині із листами, в яких просив надати інформацію, чи може він здійснити процедуру виходу з громадянства рф через посольства рф у вказаних державах (а.с.24 зворот, 25 зворот, 26)

Однак у відповіді Консульського відділу посольства рф у Польщі від 20.07.2023 вказано, що у посольстві можна оформити вихід з російського громадянства лише якщо наявна посвідка на проживання в Польщі чи громадянство Польщі (а.с.24 зворот).

Консульство рф в Словаччині електронним листом від 19.07.2023 повідомило позивача, що в даний час оформити вихід із громадянства рф можливо лише на території росії (а.с.25).

Також, як повідомив позивач, консульства рф в Румунії та Молдові відповіді на звернення не надали.

На думку суду, вказане є підтвердженням активних дій позивача, спрямованих на вихід із російського громадянства.

Також, суд враховує, що згідно із довідкою Національного університету «Києво-Могилянська академія» від 14.06.2023 №385 ОСОБА_1 є студентом 3 року навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія» (а.с.13) та відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13 зворот.).

Позивача взято на військовий облік призовників, що підтверджується посвідченням про приписку до призовної дільниці №109 від 28.10.2021 (а.с.14 зворот).

З огляду на вищезазначене, на думку суду, ОСОБА_1 мав право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства рф наразі не є можливим.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що наказом Міністерства закордонних справ України від 23.11.2022 №389 затверджено форму декларації про відмову від іноземного громадянства у зв`язку з незалежними від заявника причинами неотримання документа про припинення іноземного громадянства (додаток за № 36), однак позивачем було додано до своєї заяви зразок декларації застарілої форми, яка не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.08.2012 №715, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1549/21861 затверджено зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку, у тому числі декларації про відмову від іноземного громадянства за формою №45, яка була подана позивачем.

Натомість наказом Міністерства закордонних справ України від 23.11.2022 №389, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.12.2022 за № 1559/38895 затверджено зразки документи, які подаються за кордоном для встановлення належності до громадянства України, перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України.

Тобто, вказаний наказ поширює свою дію на документи, що подаються саме за кордоном.

Також суд зауважує, що як вбачається із листа від 06.09.2023 №М-54/6/0701.13/4501-23, відповідні доводи відповідача щодо неналежної форми декларації, які викладені у відзиві на позовну заяву, не слугували підставою для відмови в прийнятті в позивача декларації від 26.07.2023 про відмову від іноземного громадянства.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність дій щодо відмови в прийнятті в позивача декларації від 26.07.2023 про відмову від іноземного громадянства, оформленої листом від 06.09.2023 №М-54/6/0701.13/4501-23, факт порушення прав позивача знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, а тому адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Суд зазначає, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами та вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

При обранні способу захисту прав позивача у даному випадку суд враховує норми статті 245 КАС України та зазначає наступне.

У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій УДМС України у Волинській області щодо відмови в прийнятті в позивача декларації від 26.07.2023 про відмову від іноземного громадянства, оформленої листом від 06.09.2023 №М-54/6/0701.13/4501-23, та зобов`язати відповідача прийняти у ОСОБА_1 декларацію від 26.07.2023 про відмову від іноземного громадянства.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає до стягнення судовий збір 858,88 грн, сплачений згідно із квитанцією від 17.11.2023 (а.с.9).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про громадянство України», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови в прийнятті у ОСОБА_1 декларації від 26.07.2023 про відмову від іноземного громадянства, оформленої листом від 06.09.2023 №М-54/6/0701.13/4501-23.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Волинській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію від 26.07.2023 про відмову від іноземного громадянства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім грн 88 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (43025, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Градний Узвіз, 4, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій