Справа № 120/17637/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 березня 2024 р. Справа № 120/17637/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 29 від 13.09.2023, яким йому було відмовлено у переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», аргументуючи тим, що стаж позивача на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на день набрання чинності Законом №889- VIII (01.05.2016) є меншим 20 років.

Відтак, з метою скасування вищевказаного рішення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області ухвалити рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 06.09.2023, зарахувавши до стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби періоди роботи з 01.08.1984 по 10.08.1999, з 10.07.2000 по 03.10.2000; з 04.10.2000 по 22.01.2001; з 23.01.2001 по 11.01.2004; з 12.01.2004 по 23.06.2006; з 24.03.2006 по 08.01.2007; з 09.01.2007 по 15.07.2013; з 16.07.2013 по 30.08.2020; з 31.08.2020 по 07.06.2021 згідно записів його трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 06.03.1981, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 28.11.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

15.12.2023 надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно з рішенням № 29 від 13.09.2023 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки станом на 01.05.2016 року ОСОБА_1 не перебував на посадах державної служби, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІ та не має 20 років стажу на зазначених посадах, відтак права на призначення пенсії згідно Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VII у нього немає.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Тому, враховуючи вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві заперечує проти задоволення позову ОСОБА_2 та позов вважає необґрунтованим.

18.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що основним критерієм, за яким визначається віднесення тієї чи іншої посади до відповідних категорій посад державних службовців, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XI.

На день набрання чинності Закону № 889-VIII позивач не перебувала на посадах державного службовця, стаж роботи на яких надав би їй право на призначення пенсії за вказаним законом.

Відтак, оскільки позивачу згідно ст. 343.1 Податкового кодексу України присвоювались спеціальні звання, а в разі присвоєння спеціального звання відповідно до ст. 343.1 надбавка за ранг державного службовця не виплачується і, відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XI.

Статтею 343.3 Податкового кодексу України передбачено, що спеціальні звання податкової служби присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. З огляду на це, період роботи у органах Державної податкової служби та Державної фіскальної служби не може бути врахований як період роботи на посадах державної служби.

У зв`язку із наведеним вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято правомірне рішення № 29 від 13.09.2023.

Також 15.12.2023 до суду надійшла відповідь на відзив за підписом представника позивача. Втім, за змістом положень частини 3 статті 263 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті є позов та відзив. Відтак суд не приймає до розгляду та під час ухвалення рішення не бере до уваги відповідь на відзив.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

06.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Подання заяви про перерахунок пенсії було обумовлено тим, що згідно із пунктами 10 та 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII Про державну службу від 10 грудня 2015 року на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІ від 16 грудня 1993 року Про державну службу мають права особи, які на день набрання чинності Законом України № 889-VIII:

- мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах держаних службовців, визначених статтею 25 Закону України № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Станом на дату набуття чинності цим законом позивач займала посаду державного службовця та мала більше ніж 10 років стажу на посаді державної служби, оскільки служив в органах внутрішніх справ та працював у органах податкової міліції з 01.08.1984, та з 10.07.2000 у Державній податковій інспекції у м. Вінниці, Державній податковій адміністрації у Вінницькій області, Вінницькій об`єднаній державній податковій інспекції, Державній податковій службі у Вінницькій області, Головному управлінні Міндоходів у Вінницькій області, Головному управління ДФС у Вінницькій області, Головному управління ДПС у Вінницькій області.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 13.09.2023 № 29.

У рішенні вказано, що оскільки станом на 01.05.2016 року ОСОБА_1 не перебував на посадах державної служби, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІ та не має 20 років стажу на зазначених посадах, права на призначення пенсії згідно Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VII у нього немає.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, тому звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), який також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України "Про державну службу".

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закону № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, частина 1 статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII - 01.05.2016, право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII - 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" N 3723-XII вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 р. за результатом розгляду зразкової справи № 822/524/18.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.04.1994 №283 (далі - Порядок №283) регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) (в тому числі): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

У додатку до Порядку №283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Зокрема, згідно з додатком до Порядку №283 до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби та на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Спеціальним законом, що визначав статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон №509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (далі Закон № 509-XII) (чинного до 19.11.2012), правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Частина сьома статті 15 Закону № 509-XII визначає, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону № 509-XII, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Частина четверта статті 15 Закону № 509-XII передбачає, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).

Тобто цією нормою було установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону № 3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Згідно з положеннями статті 6 Закону № 509-XII, видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Згідно із відомостями із трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 03.03.1981 ОСОБА_1 :

- з 01.08.1984 по 10.08.1999 служив в органах внутрішніх справ та податкової міліції Управління податкової міліції ДПА у Вінницькій області ( 15 років, 09 днів);

- 10.07.2000 прийняв присягу державного службовця;

- з 10.07.2000 по 03.10.2000 державним податковим інспектором групи оподаткування землі, майна, податку з транспортних засобів та інших доходів громадян відділу справляння податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у м. Вінниця;

- з 04.10.2000 по 22.01.2001 державним податковим інспектором відділу контролю за розрахунками із споживачами управління документальних перевірок юридичних осіб Державної податкової інспекції у м. Вінниця;

- 10.01.2001 присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби ІІІ рангу;

- з 23.01.2001 по 11.12.2001 державним податковим інспектором відділу контролю за розрахунковими операціями та сферою готівкового обігу управління податкового аудиту Державної податкової інспекції у м. Вінниця;

- з 12.12.2001 по 11.01.2004 державним податковим інспектором відділу оперативного контролю управління податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції у м. Вінниця;

- 10.01.2004 присвоєно чергове спеціальне звання інспектора податкової служби ІІ рангу;

- з 12.01.2004 по 30.01.2005 старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу оперативного контролю управління податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції у м. Вінниця;

- з 01.02.2005 по 07.09.2005 старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу оперативного контролю управління контрольно-перевірочної роботи Державної податкової інспекції у м. Вінниця;

- з 08.09.2005 по 30.02.2006 старшим державним податковим ревізором-інспектором сектору оперативного контролю відділу контрольно-перевірочної роботи Державної податкової інспекції у м. Вінниця;

- з 01.03.2006 по 23.06.2006 головним державним податковим ревізором-інспектором сектору оперативного контролю відділу контрольно-перевірочної роботи Державної податкової інспекції у м. Вінниця;

- з 23.03.2006 звільнений з посади у зв`язку із переведенням на роботу у Державну податкову адміністрацію у Вінницькій області;

- 24.03.2006 присвоєно чергове спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу;

- з 24.03.2006 по 08.01.2007 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу оперативного контролю управління контрольно-перевірочної роботи Державної податкової адміністрації у Вінницькій області;

- з 09.01.2007 по 19.05.2008 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу оперативного контролю управління аудиту юридичних осіб Державної податкової адміністрації у Вінницькій області;

- 03.04.2008 присвоєно чергове спеціальне звання радник податкової служби ІІІ рангу;

- з 20.05.2008 по 05.07.2009 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового аудиту Державної податкової адміністрації у Вінницькій області;

- з 06.07.2009 по 13.08.2010 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу контролю за розрахунковими операціями управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової адміністрації у Вінницькій області;

- 13.08.2010 звільнено з роботи в порядку переведення в Державну податкову інспекцію м. Вінниця;

- з 16.08.2010 по 16.03.2012 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу контролю за суб`єктами господарювання Державної податкової інспекції м. Вінниця;

- з 16.03.2012 звільнений в порядку переведення у Вінницьку об`єднану державну податкову інспекцію;

- з 17.03.2012 по 26.02.2013 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу контролю за проведенням готівкових операцій Вінницьку об`єднану державну податкову інспекцію;

- 26.02.2013 звільнений з роботи в порядку переведення в Державну податкову службу у Вінницькій області;

- з 27.02.2013 по 15.07.2013 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу моніторингу грошових операцій Державної податкової служби у Вінницькій області;

- з 16.07.2013 по 12.11.2014 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу валютного та митного аудиту Головного управління Міндоходів у Вінницькій області;

- 01.01.2014 присвоєно 11 ранг державного службовця та спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІІ рангу;

- з 13.11.2014 по 27.10.2015 головним державним податковим ревізором-інспектором сектору митного аудиту Головного управління ДФС у Вінницькій області;

- з 28.10.2015 по 10.02.2016 головним державним податковим ревізором-інспектором сектору митного аудиту управління податкового та митного аудиту Головного управління ДФС у Вінницькій області;

- з 11.02.2016 по 01.03.2017 головним державним податковим ревізором-інспектором сектору митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС у Вінницькій області;

- з 02.03.2017 по 29.08.2019 головним державним податковим ревізором-інспектором сектору митного аудиту Головного управління ДФС у Вінницькій області.

- 29.08.2019 звільнений з посади в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області;

- з 30.08.2019 по 30.08.2020 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних та інших галузей економіки Головного управління ДПС у Вінницькій області;

- присвоєно 6 ранг державного службовця;

- з 31.08.2020 по 18.11.2020 головним державним ревізором-інспектором відділу планових перевірок Головного управління ДПС у Вінницькій області;

- з 19.11.2020 по 11.01.2021 головним державним ревізором-інспектором Козятинського відділу перевірок платників юридичних осіб Головного управління ДПС у Вінницькій області;

- 11.01.2021 звільнений в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області, як відокремленому підрозділі ДПС;

- з 12.01.2021 по 23.02.2021 головним державним ревізором-інспектором Козятинського відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС;

- з 24.02.2021 по 07.06.2021 головним державним ревізором-інспектором Жмеринського відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС;

- 07.06.2021 припинено державну службу та звільнено з посади за взаємною домовленістю із суб`єктом призачення.

Зважаючи на те, що як Законом № 889-VIII, так і нормами раніше чинних Законів № 3723-XII, № 509-XII та Порядку № 283 було передбачено зарахування до стажу державної служби роботу (службу) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів, враховуючи те, що позивач з 1984 безперервно працює в органах державної податкової служби, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), а також те, що він одержував заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, то всі періоди роботи (служби) позивача на посадах податкової служби підлягають до зарахування до стажу державної служби.

Щодо посилань відповідачів на те, що займані позивачем посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, оскільки йому як посадовій особі контролюючих органів присвоювались спеціальні звання, а не ранги державної служби, варто зазначити таке.

Згідно з пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до пунктів 343.1 - 343.2 статті 343 Податкового кодексу України, посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

10.07.2000 позивач прийняв присягу державного службовця, 01.01.2014 позивачу було присвоєно 11 ранг державного службовця, у 2019 році присвоєно 6 ранг державного службовця, також Тимчуку з 10.01.2001 року присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової служби ІІІ ранку", з 10.01.2004 року "Інспектор податкової служби ІІ рангу", з 24.03.2006 року "Інспектор податкової служби І рангу", з 03.04.2008 "Радник податкової служби ІІІ рангу", з 01.01.2014 "Радник податкової та митної справи ІІІ рангу".

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати, визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839, що був чинним до 16.10.2020 (далі - Порядок № 839).

Згідно з пунктом 9 Порядку № 839, посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами пункту 4 Порядку № 839, до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку - податкового органу, віднесені до державних службовців з певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Тобто спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зазначена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22.10.2013 у справі № 21-340а13, в якій колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Відступів від зазначеної правової позиції Верховний Суд не здійснював.

У постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16-а та від 13.12.2018 у справі № 539/1855/17 зазначено, що доводи органу Пенсійного фонду про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з тим, що йому присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому його посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями статті 344 Податкового кодексу України та Порядку № 283.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з наведеного, суд встановив, що відповідачі під час розгляду заяви позивача безпідставно виходили з того, що у нього відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і станом на 01.05.2016 позивач не обіймав посади державної служби, вважаючи, що основним критерієм зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії державного службовця, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

Частиною другою статті 46 Закону № 889-VIII та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі - Порядок № 229), які діють з 01.05.2016, закріплено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

При цьому, пунктом 5 Порядку 229 визначено, що стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.

Враховуючи викладене, період роботи позивача в податкових органах з 01.08.1984 по теперішній час зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом України "Про державну службу".

Отже, станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) позивач обіймав посаду державної служби і його стаж роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби, становив більше 10 років (з 01.08.1984 по 06.09.2023 (дата звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії).

Обставини досягнення позивачем пенсійного віку та наявність у нього необхідного страхового стажу відповідачі не заперечують.

У зв`язку з цим, враховуючи досягнення позивачем пенсійного віку, наявність у позивача достатнього страхового стажу та стажу державної служби станом на 01.05.2016 понад 10 років та той факт, що станом на 01.05.2016 позивач обіймав посаду державної служби, суд підсумовує, що станом на момент звернення до відповідача з заявою позивач мав право на призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Щодо дати, з якої необхідно здійснити перерахунок пенсії, то суд враховує положення ч. 3 ст. 45 Закону № 1058, відповідно до яких переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви. Оскільки заява позивача про переведення пенсії подана ним 06.09.2023, тому суд вважає за можливим покласти на відповідача обов`язок щодо переведення позивача на пенсію за віком державного службовця з 06.09.2023.

З огляду на вказане, дослідивши подані матеріали та проаналізувавши зазначені вище правові положення, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №29 від 13.09.2023 про відмову в переведені на пенсію за віком як державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 06.09.2023 переведення позивача із пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця, зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 01.08.1984 по 10.08.1999, та періоди роботи з 10.07.2000 по 07.06.2021.

Згідно з частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1073,60 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №29 від 13.09.2023 про відмову ОСОБА_1 в переведені на пенсію за віком як державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 06.09.2023 ОСОБА_1 переведення із пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу", зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 01.08.1984 по 10.08.1999, та періоди роботи з 10.07.2000 по 07.06.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, )

Суддя Мультян Марина Бондівна