Справа № 420/9566/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9566/23

Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.,

повний текст судового рішення

складено 16.11.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 року №173 «Про притягнення до відповідальності солдата ОСОБА_1 »;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн. за вересень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач брав участь в бойових діях та забезпечував заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час перебування безпосередньо у районах ведення бойових дій. За участь у бойових діях він отримував додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн. На думку позивача, у відповідача були відсутні законні підстави для позбавлення позивача виплати додаткової винагороди за участь у бойових діях через складення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/202 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб. Указами Президента строк дії воєнного стану в Україні, введений з 24.02.2022 року, неодноразово безперервно продовжувався та на момент виникнення спірних правовідносин і розгляду цієї справи є надалі продовженим.

З 01.04.2022 року позивач є солдатом, проходить військову службу у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації та зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 кулеметником.

З 11.08.2022 року по 10.09.2022 року позивач безпосередньо брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Рапортом командира військової частини від 07.09.2022 року та актом огляду за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю від 08.09.2022 року засвідчений факт знаходження позивача в стані алкогольного сп`яніння у місці розташування підрозділу. Відповідно до підпису на акті та відповідно до пояснювальної записки від 09.09.2022 року позивач був згоден з результатами обстеження та не заперечував проти факту вживання ним алкогольного напою в місці проходження служби.

За вересень 2022 року позивачу не було виплачено додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн..

09.09.2022 року відносно позивача відповідач склав протокол №5 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП України.

19.10.2022 року ухвалою Баштанський районний суд Миколаївської області у справі №468/1032/22-п повернув справу про адміністративне правопорушення відносно позивача до військової частини для направлення до належного суду.

16.11.2022 року Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області у справі №477/1030/22 повернуто справу про адміністративне правопорушення відносно позивача до Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері південного регіону для належного оформлення.

Листом від 08.01.2023 року відповідач повідомив позивача про наказ командира №173 від 20.09.2022 року про притягнення до відповідальності .

З огляду на зміст спірного наказу, солдат ОСОБА_1 , солдат ОСОБА_2 не включені до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн., яка передбачена Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року, за вересень 2022 року на підставі п.9.8 окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року.

Також в наказі вказано, що ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності з метою недопущення порушень військової дисципліни в підпорядкованих підрозділах військової частини та для належного підтримання військової дисципліни, особистої відповідальності за виконання службових обов`язків, вимог військових статутів Збройних Сил України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.9.8 окремого Доручення: «До наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 0000 гривень не включати військовослужбовців, які [...] вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий так і позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснене таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника)». З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2022 року позивач знаходився у розташуванні підрозділу в стані алкогольного сп`яніння. Даний факт підтверджується матеріалами справи та, насамперед, не заперечується позивачем. Таким чином, суд робить висновок про існування у відповідача законних підстав для невключення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди за вересень 2022 року.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Правовий механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України регламентує Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 (далі по тексту - Порядок №260).

Відповідно до п.2 Розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать, зокрема, винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Виплата додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям та її умови встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 визначено: «Установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах».

Відповідно до абз.2 п.1 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Положеннями Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/а/29 (далі Окреме доручення), встановлені умови, за яких не здійснюється виплата додаткової винагороди. Зокрема, відповідно до п.9.8 окремого Доручення: «До наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 300000 гривень не включати військовослужбовців, які [...] вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий так і позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснене таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника)».

Матеріалами справи встановлено та позивачем не заперечується, що 07.09.2022 року позивач знаходився у розташуванні підрозділу в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням вищенаведених положень Окремого доручення, у відповідача були наявні законні підстави для невключення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди за вересень 2022 року.

При цьому, судом першої інстанції вірно вказано та відхиллено доводи позивача, що окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/з/9 не є законною підставою для прийняття спірного наказу. Адже відповідно до п.17 Розділу І Постанови №260: «На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України».

Доводи апелянта щодо того, що відсутній такий вид відповідальності, як позбавлення додаткової грошової допомоги, серед видів адміністративної або дисциплінарної відповідальності судова колегія відхиляє з огляду на їх помилковість, оскільки позивач був позбавлений додаткової винагороди за вересень 2022 року не в межах відповідальності, як за скоєння адміністративного або дисциплінарного правопорушення, а за умов, визначених окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/з/29, яке на період дії воєнного стану є нормативно-правовим актом спеціальної дії, що врегульовує виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька