Справа № 420/19853/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/19853/23

Перша інстанція: суддя Радчук А.А.,

повний текст судового рішення

складено 09.10.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, в.ч. НОМЕР_1 ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність в.ч. НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати позивачу за червень 2023 року додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати в.ч. НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01 по 30 червня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач у червні 2023 року декілька раз брав безпосередню участь у бойових діях на передових позиціях на Сході України, проте всупереч п.1 Постанови КМ України від 28.02.2022 року №168, йому не нараховано додаткову винагороду та інше грошове забезпечення за безпосередню участь у бойових діях з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року позов задоволено частково наступним чином:

- визнано протиправною бездіяльність в.ч. НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою КМ України від 28.02.2022 року №168, за червень 2023 року пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення);

- зобов`язано в.ч. НОМЕР_1 розглянути питання щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою КМ України від 28.02.2022 року №168, за червень 2023 року пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), з урахуванням висновків суду;

- в іншій частині позову відмовлено.

Справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі у письмовому провадженні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що позивач, 12.08.1976 р.н., 16.03.2023 року був призваний за мобілізацією на військову службу відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» від 22.02.2022 року №2, що підтверджується записом у Військовому квитку серії НОМЕР_2 та записами у Послужному списку.

Згідно Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 17.03.2023 року №76, лейтенант ОСОБА_1 зарахований з 17.03.2023 року до списків змінного особового складу на посаду офіцер резерву взводу резерву роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_3 .

Згідно Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 24.04.2023 року №114, лейтенант ОСОБА_1 офіцер резерву взводу резерву роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_3 з 10.05.2023 року виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та направлення для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира в.ч. НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.05.2023 року №124, позивача, призначеного наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) №113 від 29.03.2023 року на посаду командира взводу вогневої підтримки 1-ої роти морської піхоти в.ч. НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 , з 11.05.2023 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Згідно бойового наказу від 25.05.2023 року №143/дск командира в.ч. НОМЕР_1 особовий склад військової частини розпочав підготовчі дії та приступив до виконання бойових завдань.

Військова частина НОМЕР_1 виконує бойові завдання щодо стримування військової агресії Російської Федерації проти України та знаходиться в безпосередній близькості до активних бойових дій.

Позивач військовослужбовець в.ч. НОМЕР_1 , відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Донецьк» (по стройовій частині) від 20.06.2023 року №166, з 03.06.2023 року вважається таким, що прибув до складу сил та засобів оперативного-тактичного угруповання «Донецьк», які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань.

З наявної у матеріалах справи Довідки від 22.08.2023 року №3378 про доходи позивача за червень 2023 року вбачається, що загальна сума доходу за період з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року без урахування аліментів становить 27605,66 грн..

Відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що згідно рапорту лейтенанта Павлова С.О. від 17.06.2023 року (вх. №4450/12 від 19.06.2023 року), останній відмовився виконувати бойові накази та розпорядження командира в.ч. НОМЕР_1 , що стало підставою невиплати додаткової винагороди.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду наказ та не проведено службове розслідування стосовно вчинення позивачем порушення, які є підставою для не виплати додаткової винагороди при відмові виконувати бойові накази. Однак разом з цим, сторонами також не надано суду належного документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції від 21.01.2023 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції Постанови КМ №43 від 20.01.2023 року) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, врегульовано, зокрема, Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/з/29 (далі - Окреме доручення №912/з/29).

Пунктом 1 Окремого доручення №912/з/29 визначено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Згідно п.2 Окремого доручення №912/з/29, на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно п.5 Окремого доручення №912/з/29, виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Згідно п.6 Окремого доручення №912/з/29, накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Згідно п.7 Окремого доручення №912/з/29, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які:

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних Із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер), але не більше періоду дії воєнного стану;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон), а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 9 Окремого доручення №912/з/29 визначено не включати до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень військовослужбовців, які:

9.1. Беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

9.2. Проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном.

9.3. Добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира (начальника).

9.4. Самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

9.5. Відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника).

9.6. Усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника).

9.7. Відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

9.8. Вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника).

9.9. Навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство.

9.10. Вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією - за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини.

9.11. Перебували (за час перебування) під вартою чи домашнім арештом або на навчанні за кордоном (крім тих, які проходили підготовку (навчання) щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) або у відпустках (за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення).

Зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у підпунктах 9.4. - 9.8., 9.10., які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.

Як слідує з відзиву на позовну заяву, підставою невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. став підпункт 9.7 п.9 Окремого доручення №912/з/29, тобто відмова виконувати бойові накази (розпорядження).

До матеріалів справи відповідачем залучено копію рапорту позивача від 17.06.2023 року (вх.№4450/12 від 19.06.2023 року), адресованого командиру першої роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно вказаному рапорту, позивач повідомляє, що не може виконувати бойові накази та розпорядження командира в.ч. НОМЕР_1 по причині загострення гіпертонічної хвороби. Про загострення сповіщав начмеда. Просив направити на повторне проходження ВЛК для вияснення можливості проходження служби в морській піхоті.

В матеріалах справи відсутня та сторонами не надана суду інформації та докази щодо перебування позивача у червні 2023 року на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Разом з цим, наявний Рапорт командира першої роти морської піхоти в.ч. НОМЕР_1 , адресований командиру в.ч. НОМЕР_1 , з проханням призначити службове розслідування по суті вище наведеного рапорту позивача.

Однак, докази проведення службового розслідування по суті рапорту Павлова С.О. в матеріалах справи відсутні та суду не надані.

Відповідно до ст.37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби), про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтями 84, 85 та 87 Дисциплінарного статуту, серед іншого, передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 року №608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).

Вимогами п.1 розділу II Порядку №608 передбачено випадки, коли може призначатися службове розслідування, зокрема, невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

Згідно п.3 розділ 3 Порядку №608, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Згідно з п.1, п.5 та п.6 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VI Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог п.2 розділу VI Порядку №608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

Таким чином, у разі порушення військовослужбовцем військової дисципліни, може бути призначено службове розслідування, за результатами якого, у разі, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Отже, факт порушення військової дисципліни, має бути підтверджений у встановленому законодавством України порядку.

Разом з цим, як вбачається зі змісту пп.9.7 п.9 Окремого доручення №912/з/29, додаткова винагорода не виплачується при відмові виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Однак, відповідачем не надано суду будь-якого наказу про оголошення позивачу про вчинення ним порушення, притягнення його до відповідальності за порушення військової дисципліни, як не надано і матеріалів службового розслідування, яким було б підтверджено вчинення позивачем порушення (невиконання бойових наказів (розпорядження), тощо), що також вірно було встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не дотримано умов для застосування пп.9.7 п.9 Окремого доручення №912/з/29 для позбавлення позивача додаткової винагорода за відмову виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Відповідно, відсутність рішення про позбавлення позивача вказаної додаткової винагороди за червень 2023 року на підставі пп.9.7 п.9 Окремого доручення №912/з/29 та відсутність факту нарахування і виплати позивачу такої винагороди за цей місяць підтверджують наявність бездіяльності з боку відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності в.ч. НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою №168 за червень 2023 року пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання в.ч. НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену Постановою №168 за період з 01 по 30 червня 2023 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище та враховуючи абзац 1 - 3 п.4 Окремого доручення №912/з/29, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

Як зазначено у відзиві, військова частини НОМЕР_1 виконує бойові завдання щодо отримання військової агресії Російської Федерації проти України та знаходиться в безпосередній близькості до активних бойових дій.

Лейтенант ОСОБА_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Донецьк» (по стройовій частині) від 20.06.2023 року №166 з 03.06.2023 року вважається таким, що прибув до складу сил та засобів оперативного-тактичного угруповання Донецьк, які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань.

Як вказує позивач у позовній заяві, він у червні 2023 року, крім відмови від виконання бойового наказу та розпорядження командира в.ч. НОМЕР_1 , декілька разів брав безпосередню участь у бойових діях на передових позиціях на Сході України.

Однак, в матеріалах справи відсутні та сторонами до суду не надано належного документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а тому, як вірно зазначив суд першої інстанції, задоволення позовних вимог у спосіб, визначений позивачем, є перебиранням функцій відповідача, які у даному випадку, є дискреційними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно обрав спосіб захисту прав позивача, шляхом зобов`язання відповідача розглянути питання щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою №168 за червень 2023 року пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), з урахуванням висновків суду.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька