Справа № 360/1110/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року справа №360/1110/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року (повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року у м. Дніпро) у справі № 360/1110/23 (суддя в І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

25 вересня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якій позивач просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсії з урахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова № 168);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації згідно Постанови № 168, без обмеження її розміром, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером, пенсію призначено на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області.

З січня 2016 року позивач отримував пенсію, перераховану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області з 01 січня 2016 року відповідно до статті 63 Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, до якої не було внесено додаткові види грошового забезпечення (надбавки та премію).

Ознайомившись з протоколом перерахунку пенсії, позивач дізнався, що відповідач безпідставно зменшив розмір індексації ОСНП 2023. Так, у постанові зазначений розрахунок: розмір індексації базового ОСНП 2023: 16 193,07 х 0,197 = 1500,00 грн. Хоча за відповідним розрахунком: 16 193,07 х 0,197 = 3190,03 грн. Позивач вважає, що відповідач безпідставно зменшив розмір індексації.

На думку позивача такі дії відповідача є протиправними, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з 01.03.2022 ОСОБА_1 проведено індексацію пенсії відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».

В жовтні 2022 року Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/6680/21.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 168 передбачено, що з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених, зокрема, відповідно до статті 13 Закону № 2262 (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 Постанови № 118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року, включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови (1,197), передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Частиною 2 пункту 10 цієї постанови визначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії не може перевищувати 1500 гривень.

З 01.03.2023 ОСОБА_1 проведено індексацію пенсії відповідно до пункту 2 Постанови № 168 у розмірі визначеному пунктом 10 цієї постанови.

Частиною 2 пункту 10 цієї постанови визначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії не може перевищувати 1500 гривень.

Отже, пенсію позивача проіндексовано з 01.03.2022 та з 01.03.2023 з дотриманням норм чинного законодавства України.

Розмір пенсії за вислугу років позивача максимальним розміром не обмежувався, а тому, на думку апелянта, Луганський окружний адміністративний суд безпідставно послався на постанови Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 640/2500/18, від 10.09.2021 у справі № 300/633/19, від 24.09.2021 у справі № 370/2610/17, від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19 щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону № 2262-XII.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Спершу слід зазначити, що розмір пенсії за вислугу років позивача максимальним розміром не обмежувався, а тому слушними є доводи апелянта, що Луганський окружний адміністративний суд безпідставно послався на постанови Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 640/2500/18, від 10.09.2021 у справі № 300/633/19, від 24.09.2021 у справі № 370/2610/17, від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19 щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону № 2262-XII.

Спір стосується здійсненого відповідачем обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500 гривень, передбаченого п. 10 Постанови № 168.

Однак, це не вплинуло на правильність задоволення позовних вимог.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.06.2022 № 1202-, є пенсіонером, пенсію призначено на підставі Закону № 2262-ХІІ, та перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області.

Згідно з протоколом перерахунку пенсії вбачається, що відповідачем з 01.03.2023 здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до Постанови № 168. При цьому, при перерахунку пенсії позивача відповідачем застосовано ч.2 пункту 10 вказаної постанови, де визначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії не може перевищувати 1500 гривень. Тобто, відповідач зменшив розмір індексації.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III), законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За визначенням ч. 2 ст. 19 Закону № 2017-III, державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування.

Індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктами 2, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців. Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підсумовуючи наведене вище, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що Кабінет Міністрів України визначає виключно порядок індексації пенсії, а визначення розміру індексації пенсії та інших доходів громадян України проводиться виключно законами України: як визначено ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», - із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Кабінет Міністрів України в постанові № 168 визначив коефіцієнт збільшення.

З матеріалів справи судами встановлено, що з 01.03.2023 позивачу виплачується пенсія з урахуванням індексації, проведення якої встановлено Постановою № 168, проте в обмеженому розмірі 1500,00 грн.

Абзац 2 пункту 10 Постанови № 168 містить положення про те, що «розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень», проте вказане положення постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 прямо суперечить положенням Законів України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про індексацію грошових доходів населення», абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в тому числі й тому, що порушує право позивача на належний, гарантований державою, рівень пенсійного забезпечення, та як наслідок, призводить до додаткового обмеження максимального розміру його пенсії.

Таким чином, проведення виплати пенсії позивача з березня 2023 року в межах максимального розміру суми індексації пенсії, є очевидно протиправним.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що дії відповідача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.03.2023 з урахуванням індексації, встановленої Постановою № 168, обмеживши розмір суми такої індексації 1500,00 грн, є протиправними.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі № 360/1110/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 29 лютого 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук