Справа № 420/12610/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/12610/23

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.,

повний текст судового рішення

складено 12.10.2023, м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про проходження публічної служби,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Департаменту патрульної поліції, а саме:

- визнання протиправним та скасування п. 1 наказу від 04 травня 2023 року № 263;

- визнання протиправним та скасування наказу від 16 травня 2023 року № 587о/с;

- зобов`язання поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 7 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 17 травня 2023 року;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 травня 2023 року по день поновлення;

- визнання протиправним дії щодо утримання з грошового забезпечення відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився, розміром 2 005,47 грн;

- стягнення компенсації, розміром 2 005,47 грн, яку утримано з грошового забезпечення для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивача протиправно звільнено зі служби в поліції на підставі висновків проведеного службового розслідування, яким встановлено, що позивачем у межах спірних правовідносин порушено Присягу поліцейського та вимоги інших нормативно-правових актів, що регулюють проходження служби в поліції та Правила дорожнього руху.

При цьому, апелянт визнає, що він був учасником дорожньо-транспортної пригоди, але вважає, що він не вчиняв будь-яких дій, які можливо кваліфікувати у якості дисциплінарного проступку.

Крім того, апелянт вважає, що факт його участі у дорожньо-транспортній пригоді не є самостійною підставою для накладення на нього найтяжчого дисциплінарного стягнення.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як проведеним службовим розслідуванням доведено вину позивача у вчиненні спірних дисциплінарних проступків, а тому його правомірно звільнено зі служби в поліції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що з 18 травня 2021 року ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції та був призначений на посаду поліцейського взводу №1 роти №7 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 483 від 10 березня 2023 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни в позаслужбовий час 08 березня 2023 року поліцейським взводу № 1 роти № 7 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , що призвело до складання стосовно нього адміністративних матеріалів, а саме протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №124891 та серії ААД № 124890, відповідальність за які передбачена статтями 122-4 та ст.124 КУпАП відповідно, а також у невиході на службу в нічну зміну 09 березня 2023 року (а.с.83).

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 263 від 04 травня 2023 року «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» вирішено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 ЗУ «Про Національну поліцію», абзаців 3, 4 ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», пп. «а» п. 2.10 та п. 12.1 ПДР, п. 1, п. 6, п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, вирішено застосувати до поліцейського взводу № 1 роти № 7 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0173545) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с.80-81).

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 587 о/с від 16 травня 2023 року «По особовому складу», відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 7 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеської області з 16 травня 2023 року (а.с. 82).

Не погоджуючись з правомірністю свого звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивача протиправно звільнено зі служби в поліції, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва

Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

При цьому, Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

В даному випадку, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 2 встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ч. 1 ст. 11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ч. 1 ст. 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно ч. 5 ст. 14 Статуту, разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

При цьому, згідно ч. 7 ст. 19 Статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно ч. 3 ст. 22 Статуту, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Крім того, Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

Згідно п. 4 розділу 6 Порядку, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

При проведенні службових розслідувань за фактами витоку секретної інформації зазначаються форма допуску до робіт, пов`язаних з державною таємницею, поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, або осіб, дані яких зазначаються у висновку службового розслідування, а також номер, дата наказу про надання доступу до секретної інформації та найменування органу і посадової особи, який(а) видав(ла) цей наказ.

Якщо до строку проведення службового розслідування не враховано документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого його призначено, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, інформація про це зазначається у висновку службового розслідування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В свою чергу, Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок № 260) затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року № 260.

Згідно п. 6 розділу ІІІ Порядку № 260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

При цьому, згідно п. 9 розділу І Порядку № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Згідно абз. 8 п. 8 розділу ІІІ Порядку № 260, виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

В свою чергу, Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок № 100).

Згідно п. 2 Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. 3 Порядку № 100, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Згідно пп. «б» п. 4 Порядку № 100, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності звільнення позивача зі служби в Департаменті патрульної поліції на підставі висновків проведеного службового розслідування, які затверджено начальником Департаменту патрульної поліції 07 квітня 2023 року.

В даному випадку, з висновків проведеного службового розслідування, а також наказу Департаменту патрульної поліції про застосування дисциплінарного стягнення № 263 від 04 травня 2023 року вбачається, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення Присяги поліцейського, ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ЗУ «Про дорожній рух», Правили дорожнього руху.

В свою чергу, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції реалізовано наказом Департаменту патрульної поліції № 587 о/с від 16 травня 2023 року.

Між тим, перевіряючи правомірність звільнення позивача зі служби в поліції, а також перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, вищевикладеними положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також бути вірним Присязі поліцейського.

При цьому, зі змісту Присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, вбачається, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, колегія суддів вважає, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та які є несумісним із подальшим проходженням служби.

Враховуючи викладене, порушення Присяги поліцейського слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції й унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Тому, звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Між тим, з аналізу матеріалів службового розслідування, а також наданих сторонами пояснень та доказів вбачається, що факт порушення Присяги позивачем, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють проходження службу в Національній поліції України та Правил дорожнього руху, встановлено за наслідком дослідження дій позивача, вчинених останнім 09 березня 2023 року.

В даному випадку, позивач 09 березня 2023 року став учасником дорожньо-транспортної пригоди, в якій постраждали люди та за наслідком якої, на переконання Департаменту патрульної поліції, позивач повів себе негідно званню поліцейського.

В свою чергу, за наслідком дослідження матеріалів та висновків проведеного службового розслідування, а також наданих сторонами доказів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, позивач визнає, що 09 березня 2023 року він став учасником дорожньо-транспортної пригоди у м. Білгород-Дністровський, Одеської області.

При цьому, 09 березня 2023 року поліцейськими Білгород-Дністровського РВП відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 124890, яким зафіксовано, що позивач, керуючи автомобілем, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, а як наслідок здійснив зіткнення з іншим автомобілем, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 09 березня 2023 року поліцейськими Білгород-Дністровського РВП відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 124891, яким зафіксовано, що позивач, будучи причетним до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди до прибуття поліції, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В свою чергу, позивач заперечує зафіксований у зазначеному протоколі факт залишення місця дорожньо-транспортної пригоди до прибуття поліції та зазначає, що він знаходився поруч зі своїм автомобілем, але разом з іншими учасниками дорожньо-транспортної пригоди тримався осторонь місця дорожньо-транспортної пригоди до приїзду поліції, з метою уникнення конфліктів з очевидцями дорожньо-транспортної пригоди.

Також, позивач наголошує на тому, що його підпис присутній у схемі відповідної дорожньо-транспортної пригоди, складеної поліцейськими на місці її вчинення, та копія якої долучена до матеріалів справі разом з відповіддю позивача на відзив.

Між тим, колегія суддів зазначає, що висновок службового розслідування про те, що позивачем порушено вимоги ЗУ «Про дорожній рух» та Правили дорожнього руху, ґрунтується виключно на тому, що відносно позивача складено вищезазначені протоколи про адміністративні правопорушення.

При цьому, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що позивач не був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, так як постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2023 року, у справі № 495/2670/23, керуючись ст. 253 КУпАП, направлено матеріали об`єднаної адміністративної справи до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для проведення досудового розслідування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сторонами у справі, станом на момент апеляційного розгляду справи, не надано доказів притягнення позивача до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що Департаментом патрульної поліції зроблено безпідставний висновок про порушення позивачем вимог ЗУ «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху, так як сам факт складення протоколу про адміністративне правопорушення ще не підтверджує вину особи у вчиненні відповідного правопорушення.

Більш того, з урахуванням наявності потерпілої особи у відповідній дорожньо-транспортній пригоді, вину позивача у порушеннях вимог ЗУ «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху, які призвели до відповідних наслідків, можливо встановити лише вироком суду у кримінальній справі.

З іншого боку, з висновку службового розслідування не вбачається, що у ході його проведення Департаментом патрульної поліції досліджувались будь-які інші докази, а також допитувались інші учасники та свідки дорожньо-транспортної пригоди, з метою встановлення вини позивача у порушенні вимог ЗУ «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху.

Крім того, колегії суддів наголошує, що для підтвердження факту залишення позивачем місця дорожньо-транспортної пригоди, а як наслідок формування об`єктивного висновку службового розслідування, суб`єкт владних повноважень мав у ході проведення службового розслідування отримати письмові пояснення від інших учасників та свідків дорожньо-транспортної пригоди, але з невідомих суду причин не отримав останніх.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суб`єкт владних повноважень формально віднісся до свого обов`язку щодо проведення об`єктивного службового розслідування, встановивши вину позивача у порушенні вимог ЗУ «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху, а як наслідок Присяги поліцейського, ЗУ «Про Національну поліцію» та ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» лише за наслідком дослідження двох вищезазначених протоколів про адміністративні правопорушення.

В свою чергу, щодо висновку службового розслідування про те, що дорожня-транспортна пригода за участю позивача набула широкого резонансу, а як наслідок сприяла погіршенню авторитету поліції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, як встановили суб`єкт владних повноважень та суд першої інстанції, в мережі Інтернет, а саме у групі «Typical Akkerman» в соціальній мережі «Instagram», викладено фотографії відповідної дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.с. 90, 91).

При цьому, колегія суддів зазначає, що з наданих до суду фотографій з відповідної публікації, окрім самого факту дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається агресивної поведінки учасників пригоди, бійок, а також фактів скручування номерних знаків на автомобілях (номерні знаки знаходились на автомобілях).

Також, неможливо встановити факти негідної поведінки позивача і з наданих до суду витягів з повідомлень очевидців подій на лінії « 102» та « 103» (т. 1 а.с. 95-97).

З іншого боку, як вже зазначалось вище, посадовими особами суб`єкта вкладених повноважень під час проведення службового розслідування не отримано пояснень від жодного очевидця відповідних подій (окрім позивача), а також не зібрано відеозаписів відповідних подій, з яких можливо встановити будь-які факти негативної поведінки позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що сам по собі факт публікації допису в соціальній мережі «Instagram» зі світлинами дорожньо-транспортної пригоди позивача, не є достатньою підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 19 березня 2020 року (справа № 360/3545/18).

Крім того, колегія суддів враховує, що у відповідній публікації не зазначалось, що учасники дорожньо-транспортної пригоди є діючими працівниками поліції, а як наслідок колегія суддів також вважає недоведеними висновки службового розслідування про те, що дії позивача спричинили суспільний резонанс, який підірвав авторитет поліції.

З іншого боку, колегія суддів також враховує, що звільнення зі служби в поліції, як вид дисциплінарного стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу на поліцейського.

При цьому, із висновку службового розслідування та оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вбачається, що суб`єктом призначення не розглядалась можливість застосування до позивача іншого виду дисциплінарного стягнення, не пов`язаного із його звільненням.

В той же час, колегія суддів вважає, що суб`єкт призначення обмежився застосуванням до позивача крайнього і найтяжчого виду дисциплінарного стягнення, не дослідивши в повній мірі всі обставини спірних правовідносин.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що адміністративний суд позбавлений можливості застосовувати до особи певний вид дисциплінарного стягнення (більш м`який) за наслідком спростування частини виявлених дисциплінарних проступків під час судового розгляду справи.

В свою чергу, вибір та застосування різних видів дисциплінарних стягнень до поліцейських відноситься до виключної (дискреційної) компетенції суб`єкта владних повноважень, під час яких враховується тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Між тим, колегія суддів враховує, що згідно службової характеристики позивача, яка наявна в матеріалах справи, позивач проходить службу в Департаменті патрульної поліції та має переважно позитивну характеристику від свого керівництва.

Крім того, колегія суддів враховує, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, серії НОМЕР_1 .

Тому, враховуючи недоведеність вини позивача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, характеристику позивача, наявність статусу учасника бойових дій, а також відсутність обтяжуючих вину обставин, колегія суддів вважає недостатніми висновки Департаменту патрульної поліції для накладення на позивача крайнього та найсуворішого заходу дисциплінарного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, а як наслідок вважає за необхідне скасувати оскаржуваний наказ, поновивши позивача на раніше займаній посаді та виплативши йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В свою чергу, щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

В даному зазначений нормативно-правовий акт є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у відповідній частині.

В свою чергу, з аналізу положень Порядку № 260 та загального Порядку № 100 вбачається, що при обчисленні середнього розміру грошового утримання за весь час вимушеного прогулу поліцейського, обрахуванню підлягає сума, виходячи із розміру середньоденного заробітку поліцейського та календарних днів вимушеного прогулу.

В даному випадку, враховуючи інформацію з наявної у матеріалах справи довідки про доходи позивача (т. 1 а.с. 26), середньоденній заробіток позивача, обрахований з отриманих щомісячних виплат у березні та квітні 2023 року (включно із щомісячною додатковою винагородою згідно постанови КМУ № 168), складає 723,67 грн (44 143,94 грн : 61 день).

Тому, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 17 травня 2023 року (наступний день за останнім днем служби) по 28 лютого 2024 року (останній день вимушеного прогулу) становить 208 416,96 грн. (723,67 грн. х 288 днів (загальна кількість календарних днів вимушеного прогулу).

Крім того, колегія суддів зазначає, що з оскаржуваного наказу Департаменту патрульної поліції № 587 о/с від 16 травня 2023 року вбачається, що з грошового забезпечення та інших виплат позивача відраховано вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння його не закінчився, розміром 2 005,47 грн.

Між тим, Порядок забезпечення поліцейських одностроєм затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2017 року № 772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2019 року № 1100).

Згідно пп. 2 п. 1 розділу 5 Порядку, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, здійснюється в разі звільнення поліцейського із служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В свою чергу, враховуючи висновок суду про протиправність оскаржувнаого наказу про звільнення позивача зі служби, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що з нього безпідставно стягнуто вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння якого не закінчився, розміром 2005,47 грн.

Враховуючи викладене, зазначена сума підлягає стягненню із Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

Між тим, підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року, з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про проходження публічної служби.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 263 «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 04 травня 2023 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 587 о/с «По особовому складу» від 16 травня 2023 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 7 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 17 травня 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 17 травня 2023 року по 28 лютого 2024 року, розміром 208 416 (двісті вісім тисяч чотириста шістнадцять) гривень 96 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, яка відрахована із грошового забезпечення ОСОБА_1 , розміром 2 005 (дві тисячі п`ять) гривень 47 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян