Справа № 320/7708/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року № 320/7708/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наві-Лоджистікс» до Відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Наві-Лоджистікс» з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідно до уточної позовної заяви) про визнання протиправною та скасування прийнятої відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №345422 від 11.10.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», при цьому він стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Наві-Лоджистікс» не є автомобільним перевізником, оскільки транспортний засіб марки Scania номерний знак НОМЕР_1 передано в довгострокову оренду іншій особі. Відтак, накладення штрафу позивач вважає протиправним.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано від сторін докази по справі.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що під час проведення перевірки транспортного засобу марки Scania номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що під час перевірки було надано протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 15.02.2020, дата перевірки 19.08.2022, відповідно з урахуванням пункту 2.6 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385), дія протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу не є чинною. Зважаючи на відомості свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів із вантажем становила понад 3,5 тон, то визначений транспортний засіб повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом. У зв`язку з цим було складено акт, яким зафіксовано надання не чинного протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, №318640 від 19.08.2022 та, як наслідок, винесено постанову №345422 від 11.10.2022.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Наві-Лоджистікс» (ідентифікаційний код 39235317, адреса: 03150, м. Київ, вул. К. Малевича, 86-д) 02.06.2014 зареєстровано в якості юридичної особи, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

19.12.2019 між позивачем та ТОВ «Олександрійська зернова компанія» укладено договір №1912-19 транспортного експедирування.

Між ТОВ «Ва Грейн Експресс» та ТОВ «Олександрійська зернова компанія» 01.02.2020 укладено договір №1 ОЗК оренди транспортних засобів, відповідно до умов якого, було передано в довгострокову оренду, зокрема, транспортний засіб марки Scania номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з актом перевірки №318640 від 19.08.2022 о 10 год. 40 хв. посадовою особою Укртрансбезпеки на місці перевірки а/д 7/14 Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв км 75+812 проведено перевірку транспортного засобу транспортного засобу марки Scania номерний знак НОМЕР_1 . Вказаним актом зафіксовано порушення, відповідальність за які передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажів на відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки надано не чинний протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Листом Відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 28.09.2022 №32182/29/24-22 позивача було повідомлено про розгляд матеріалів перевірки по акту № 318640 на 11.10.2022 (відповідно до рекомендованого повідомлення було отримане повноважним представником позивача 03.10.2022).

11.10.2022 відповідачем винесено постанову №345422 про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідно до якої за допущену ТОВ «Наві-Лоджистікс» відсутність на момент проведення перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографу до ТЗ, відповідальність за яке передбачено абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановлено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ), у статті 3 якого зазначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно з частиною 14 ст.6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст.1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За вимогами ст.34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, а саме зазначено таке.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

- дата і місце складання;

- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

- пункти завантаження і розвантаження.

Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

- для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

- для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з приписами абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, суд виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, покладається виключно на автомобільних перевізників, а не на власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

В той же час, згідно зі ст. 1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до пункту 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Оформлення товарно-транспортної накладної в електронній формі (далі - е-ТТН) здійснюється відповідно до абзацу четвертого цього пункту.

Е-ТТН підписується за допомогою електронного підпису (далі - ЕП) водія та/або експедитора, відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача.

Створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання, знищення е-ТТН здійснюється відповідно до Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги».

Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.

Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (сертифікати, свідоцтва тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів, у паперовому та/або електронному вигляді.

У разі оформлення е-ТТН супровідні документи також додаються в електронній формі. У разі оформлення товарно-транспортної накладної у паперовій формі супровідні документи додаються в паперовій формі за підписом відповідальних осіб.

Аналіз вищезазначених положень Правил та форми яка наведена в додатку 7 до цих Правил, свідчить, що у будь-якому разі товарно-транспортна накладна має містити обов`язкову інформацію (обов`язкові реквізити) визначену цими Правилами та відображену у додатку.

Відповідно до вимог ст.48 Закону №2344-III та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні - необхідна товарно-транспортна накладна (далі - ТТН), в якій зазначається автомобільний перевізник.

В матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна №132 від серпня 2022 (копію додано відповідачем до відзиву), з якої вбачається, що автомобільним перевізником є ТОВ «Наві-Лоджистікс», а тому такий доказ підтверджує факт перевезення вантажу саме позивачем та його статус автомобільного перевізника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №420/2451/20.

Таким чином, під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у посадових осіб Укртрансбезпеки була наявна інформація щодо автомобільного перевізника, яким є саме позивач, а не інша особа.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що перевізником вантажу, перевезення якого здійснено транспортним засобом марки Scania номерний знак НОМЕР_1 , є ТОВ «Олександрійська зернова компанія», оскільки той факт, що цей автомобіль знаходиться на праві оренди у ТОВ «Олександрійська зернова компанія» та водієм був працівник цього товариства не спростовує ті обставини, що позивач був автомобільним перевізником на зазначеному транспортному засобі станом на дату виявлення спірних порушень, та цей факт підтверджується товарно-транспортною накладною, наданою відповідачу під час перевірки та наявною в матеріалах справи.

За висновками суду, позивач, в розумінні вимог Закону № 2344-III, в межах спірних правовідносин є автомобільним перевізником, відповідно є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а тому наявні правові підстави для застосування до нього адміністративно господарського штрафу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що Відділом державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті правомірно була винесена постанова №345422 від 11.10.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. Частиною другої цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи письмові пояснення по суті заявлених вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов не підлягає задоволенню, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.