Справа № 420/28044/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування листа-рішення, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати лист-рішення Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.10.2023 року за № 01-05-4/322вх, щодо відмови фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в розміщенні елементу вуличної торгівлі за адресом АДРЕСА_1 ;

2. Зобов`язати Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 19.09.2023 року за № Ф1-1186721-ю/л про надання узгодження на розміщення елементу вуличної торгівлі лотку площею 6,0 кв. м. на період роботи 5 років по вул. Генерала Бочарова, 41.

Ухвалою від 18.10.2023 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

До суду від позивача за вх. № ЕС/12449/23 надійшла заява із доказами сплати судового збору та направлення позовної заяви з додатками відповідачу.

Ухвалою від 07.11.2023 прийнято до розгляду позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

15.12.2023 до суду від представника Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яке обґрунтовано тим, що предметом оскарження у справі є акт Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради у вигляді письмової відмови в погодженні реалізації намірів щодо розміщення елементу вуличної торгівлі - лотку, тобто відмова у видачі листа-рішення. Фактично ж предметом спору у справі є узгодження/відмова в узгодженні позивачу виконавчим органом Одеської міської ради, яким є Пересипська районна адміністрація, права користування ділянкою території загального користування, що відноситься до земель, які належать територіальній громаді міста Одеси, для здійснення ним підприємницької діяльності шляхом розміщення на цій ділянці елементу вуличної торгівлі. Такий предмет спору має для Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради велике значення, а розгляд справи становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується безпосередньо прав та інтересів територіальної громади м. Одеси, як власника земельної ділянки, на якій позивач виявив бажання розмістити свій елемент вуличної торгівлі, та стосується прав та інтересів великої кількості мешканців та гостей міста Одеса на благоустрій місць загального користування та комфортну середу життєдіяльності, оскільки позивач виявив намір розмістити свій елемент вуличної торгівлі саме на території зеленої зони, що порушує Правила благоустрою міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1631-VI, а також обраний позивачем спосіб захисту порушує дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування.

На підставі зазначеного, Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, вважає що існує необхідність переходу зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження для належного розгляду справи і з`ясування всіх обставин по справі, так як розгляд даної справи має певну складність, суттєве та виняткове значення для адміністрації.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно із частинами першою та третьою статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Суд зазначає, що спір у даній справі не відноситься до справ, які згідно ч.4 ст.12 КАС України розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі № 9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи вищевикладене, характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі, суд вважає, що підстави для розгляду справи за правилами загального позовного провадження з мотивів, наведених представником відповідача відсутні, а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Керуючись статтями ст.ст.12, 44, 248, 256, 257, 260, 262 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про розгляд справи № 420/28044/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування листа-рішення, зобов`язати вчинити дії, за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Вовченко