Справа № 400/959/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 лютого 2024 р. № 400/959/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинов І. А., розглянув заяву позивача про зупинення провадження в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру збільшення перерахунку пенсії з 01.03.2023 пенсії позивача при проведенні індексації згідно постанови №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" розміром 1500 грн.

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу індексації з 01.03.203 згідно постанови №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" у розмірі 1,197 (коефіцієнт збільшення).

Ухвалою від 06.02.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

23.02.2024 позивач подав до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 320/8511/23.

Клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 236 КАС України передбачені підстави для зупинення провадження у справі, проте позивач у поданій заяві не вказав, з якої саме підстави просить зупинити провадження у цій справі.

Зі змісту заяви можна дійти висновку, що позивач просить зупинити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 236 КАС України.

Так, на думку позивача розгляд у даній справі неможливий без урахування висновків постанови Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 р. у справі №320/8511/23, згідно якої суд визнав протиправним та нечинним абзац 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Однак, суд наголошує, що приписами ч. 2 ст. 265 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.

Відповідно до вимог частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп-99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

На думку суду, оскільки позивач у клопотанні не обґрунтував наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 320/8511/23, а розгляд цієї справи є можливим незалежно від результатів розгляду зазначеної справи, зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, тому провадження у цій справі не може бути зупинене з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України.

Керуючись статтями 236, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження в адміністративній справі № 400/959/24, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя І. А. Устинов