Справа № 405/5808/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 405/5808/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Поліцейського роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стадника Станіслава Юрійовича на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2023 ( суддя першої інстанції Іванова Л.А.) в адміністративній справі №405/5808/23 за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стадника Станіслава Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7539005 від 16 серпня 2023 року, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу в розмірі 510 грн, провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 16.08.2023 року о 12:21 год., поліцейським БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержантом поліції Стадником С.Ю. відносно нього (позивача) винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7539005, за якою ним, нібито, було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., при цьому, як зазначено в постанові, керуючи транспортним засобом «Hyundai ІX35», номерний знак НОМЕР_1 , 16.08.2023 року о 12:14 год., він проїхав регульований пішохідний перехід, який знаходиться за адресою: м. Кременчук, просп. Лесі Українки, 120, на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим порушив п. 8.7.3.г. ПДР (порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів). В якості доказу відповідач показав на особистому смартфоні відеозапис, зроблений з місця розташування паркувального майданчику фітнес клубу «Sport Life», який знаходиться за адресою: просп. Лесі Українки, 120, при цьому, зйомка зроблена приблизно під кутом 70 градусів до проїзної частини, та в полі зору камери немає самого пішохідного переходу. На відеозапису (низької якості) видно, що невідомий автомобіль чорного кольору, у якого не видно ні марки, ні номерних знаків, проїхав повз світлофор у момент, коли на ньому загорівся жовтий сигнал, але на відео не видно, чи зупинився цей автомобіль біля пішохідного переходу чи ні, оскільки сам перехід не потрапив у поле зору зйомки. Зазначив, що звернувся до відповідача з усним клопотанням про надання йому для ознайомлення цей відеозапис, щоб він (позивач) зміг впевнитись чи є транспортний засіб, який зафіксовано на зйомці, саме тим транспортним засобом, яким керував він, і чи дійсно там є факт порушення п. 8.7.3.г. ПДР, і чи дійсно відеозйомка відбувалась у вказаний відповідачем час, але відповідач відмовився надати йому відеозапис, мотивуючи це тим, що достатньо того, що він продемонстрував його на своєму смартфоні. Крім того, вказав, що він (позивач) дійсно керував транспортним засобом «Hyundai ІX35», номерний знак НОМЕР_1 , 16.08.2023 року близько 12 год. виїхав на регульований пішохідний перехід, який знаходиться за адресою: м. Кременчук, просп. Лесі Українки, 120, на дозволений зелений сигнал світлофору та проїхав його без жодних перешкод чи будь-якої небезпеки для інших учасників руху, однак, через деякий час, проїхавши значну відстань, його зупинили працівники поліції та під час спілкування він намагався довести поліцейському, що з його боку порушень ПДР допущено не було, але жодне заперечення не були взяті до уваги. Разом з тим, зазначив, що якщо вже після його виїзду на проїзну частину й загорівся жовтий сигнал світлофору, то він вже закінчував розпочатий рух, що прямо дозволено ПДР, а саме згідно з п. 8.11. ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, вважає, що ним жодним чином діючих ПДР порушено не було, та вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності, - є необґрунтованим та недоведеним, а зазначена постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків відповідача фактичним обставинам справи.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2023 позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що 16 серпня 2023 року поліцейським роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержантом поліції Стадником С.Ю. винесено постанову серії ЕАТ № 7539005 від 16 серпня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Так в постанові зазначено, що 16 серпня 2023 року о 12:14 год. в м. Кременчук по просп. Лесі Українки, 120, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai ІX35», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 «г» Правил дорожнього руху (порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух та попереджає про наступну зміну сигналів).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, поняття адміністративного правопорушення викладено в ч. 1 ст. 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Згідно з ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, зокрема частина перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Статтею 1 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 16.1 ПДР України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим.

Пункт 8.7.3 "ґ" ПДР України передбачає, що сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 72, ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

На підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови відповідачем долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом з зазначеної в постанові про накладення адміністративного стягнення технічного засобу, а саме з камери «Bodycam».

Проте, вказаний відеофайл не містить фіксації безпосереднього вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Отже, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не надано належних доказів які свідчать про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, оскільки відповідачем вони не подані на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності також не містить будь яких посилань на докази які б свідчили про скоєння позивачем правопорушення.

За таких обставин, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши доводи, викладені скаржником в скарзі, суд не вбачає обставин, які б давали підстави ставити під сумнів правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стадника Станіслава Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2023 в адміністративній справі №405/5808/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 21 лютого 2024 року і не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров