Справа № 380/26789/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

26 лютого 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Богданова А.В.,

за участю:

представника позивача Січевич І.М.,

представника відповідачів Іванейко Я.Я.,

розглянувши в підготовчому засіданні, у м. Львові, в порядку загального позовного провадження заяву представника відповідачів про залишення позову без розгляду у справі за позовом ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» в особі Львівської філії ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» в особі Львівської філії ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» (місцезнаходження: вул. Пластова, 4, м. Львів, 79024; ) звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090), Державної податкової служби України (місцезнаходження: Львівська площа, 8, м.Київ, 04053; ), в якій просить:

- визнати недійсною вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-43949-17 від 17 серпня 2023 року.

Ухвалою судді від 04.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 21.12.2023 від представника відповідачів надійшла заява про залишення позову без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що спірну вимогу про сплату боргу вручено позивачу 29.08.2023, що не заперечується позивачем у позовній заяві та підтверджується трекінгом з сайту Укрпошти, який долучений до матеріалів справи. Таким чином, позивачем пропущено 10-денний строк звернення до суду, який встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI. Враховуючи вищенаведене та посилаючись на провову позицію Верховного Суду, викладену в постанові 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а, просить суд залишити позов без розгляду.

До суду 26.12.2023 від представника позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування поданих заперечень вказує, що відповідно до п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України у разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті. Враховуючи вищенаведене, просить відмовити в задоволенні вказаної заяви.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримала подану заяву, просила позов залишити без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти задоволення поданої заяви.

Розглянувши заяву представника відповідачів про залишення позову без розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (частина четверта статті 122 КАС).

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), як зазначено в його преамбулі, є нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з абзацами четвертим - шостим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абзаци восьмий, дев`ятий частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI).

Натомість за змістом преамбули Закону № 2464-VI цей Закон може, зокрема, встановлювати особливості адміністративної процедури досудового врегулювання спорів, але не може визначати порядок судового оскарження з порушенням гарантій платника єдиного внеску.

Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального строку в 10 днів для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску.

Платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

Такий висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску зроблено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 25.02.2021 у справі № 580/3469/19.

При цьому, Верховний Суд постановою від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19 відступив від висновків, викладених у постановах від 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а, від 8 серпня 2019 року у справі № 480/106/19, від 19 березня 2020 року у справі №140/1757/19, від 28 травня 2020 року у справі № 200/11547/19-а, від 11 лютого 2021 року у справі №580/3380/19 та інших з аналогічною правовою позицією, на які, зокрема посилається представник відповідачів.

У постанові від 25 лютого 2021 року Верховний Суд сформулював правову позицію, що строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги. Судова палата дійшла висновку, що Закон № 2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку. Отже, платник єдиного внеску для захисту своїх прав, свобод і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону № 2464-VI.

Відповідний висновок також викладений в постанові Верховного Суду від 26.06.2023 у справі № 140/2102/19.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач оскаржував спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-43949-17 від 17 серпня 2023 року в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 31.10.2023 №32551/6/99-00-06-02-01-06 спірну вимогу залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення, до суду з цим позовом позивач звернувся 06.11.2023 (згідно з штампом поштового відділення), тобто в межах строку звернення, встановленого статтею 122 КАС України, передбаченого для даної категорії справ.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви представника відповідачів про залишення позову без розгляду, тому у задоволенні такої необхідно відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні заяви представника відповідачів про залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.02.2024.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна