Справа № 140/32407/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/32407/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 1, ГУ УПФ м. Києві), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 2, ГУ УПФ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.09.2023 № 52 про відмову у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити переведення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII з 21.09.2023, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 15.01.1980 по 26.09.1983, з 11.08.1994 по 25.12.2014 та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих разом із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.09.2023 № 44, виданих Турійською селищною радою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2023 позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Рішенням ГУ ПФУ в м.Києві від 27.09.2023 № 52 їй відмовлено у переході на пенсію за ст.37 Закону України Про державну службу, оскільки в неї відсутній стаж державної служби 20 років для її призначення.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідачем неправомірно не зараховано до державної служби період роботи її на посадах в органах місцевого самоврядування з 26.09.1983, з 11.08.1994 по 25.12.2014, які відповідно до вимог чинного законодавства повинні бути зараховані до державної служби. З врахуванням викладеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Представник відповідача 1 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказав, що за результатами розгляду заяви позивача про переведення її на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу прийнято рішення про відмову, оскільки в позивача не було на це права та необхідного стажу.

Зазначає, що пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу (далі - Закон №889-VIII) визначено за яких умов може бути призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу ( далі Закон № 3723-ХІІ). У позивача відсутні підстави для зарахування до державної служби періоду її роботи в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001, оскільки після набрання чинності Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування дія Закону України Про державну службу не поширювалася на посадових осіб органів місцевого самоврядування. На момент набрання чинності Законом №889-VIII у позивача наявний стаж роботи на посадах віднесених до державної служби 06 років 10 місяців 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії державного службовця. З врахуванням зазначеного вказує, що при відмові позивачу у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону №889-VIII ГУ ПФУ м. Києві правомірно прийнято оскаржуване рішення, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідач 2 у відзиві на позов позовні вимоги заперечив та вказав, що оскільки позивач на момент звернення із заявою, державну службу не проходила, в ней наявний лише стаж роботи в органах місцевого самоврядування, а стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців відсутній та на день набрання чинності Законом № 889 не займала посаду державної служби, то ГУ УПФ в м. Києві правомірно відмовлено у переведені позивача на пенсію за віком по Закону №889-VIII. З цих підстав просить в позові відмовити.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Пенсійному фонді як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 30.12.2014.

21.09.2023 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Рішенням ГУ ПФУ м. Києві від 27.09.2023 № 52 (а.с.6) відмовлено позивачу в переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ).

01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18).

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 № 591/6970/16-а).

З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у переведенні на пенсію є недостатність стажу державної служби, а саме: не зарахування служби позивача в органах місцевого самоврядування.

Механізм обчислення стажу державної служби визначений Порядком обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229 (далі - Порядок №229).

Пунктом 4 Порядку №229 встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 № 889-VIII "Про державну службу".

Так, статтею 46 цього Закону визначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

У пункті 6 Порядку також зазначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до статті 37 Закону від 19.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі Порядок № 283) (вказаний правовий висновок відображено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 735/939/17).

Відповідно до п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених ст.14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Також вказаним пунктом Порядку №283 визначено, що до стажу державної служби зараховуються робота на посадах керівних працівників і спеціалістів державних

органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР

згідно з додатком.

Згідно з додатком Порядку №283 до переліку державних органів колишніх УРСР, СРСР та інших республік, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до державної служби, віднесено роботу на посадах у виконавчих комітетах місцевих рад депутатів трудящих Рад, їх управління, самостійні відділи, структурні підрозділи.

Згідно класифікатора професій, який діяв на той час, бухгалтер відносився до посад спеціаліста.

04.07.2001 набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493-III (далі - Закон від 07.06.2001 № 2493-III).

Статтею 14 цього Закону визначено, що в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад: п`ята, шоста категорії в тому числі посади начальника, заступника відділів.

Згідно даних трудової книжки, ОСОБА_1 працювала з 15.01.1980 по 26.09.1983 на посаді бухгалтера виконавчого комітету Кульчинської сільської ради, а з 11.08.1994 по 25.12.2014 на посаді державної служби та органів місцевого самоврядування, прийняла Присягу державного службовця, а в подальшому, посадової особи місцевого самоврядування, з 25.08.1994 присвоєно 11 ранг державного службовця, а 30.07.2001 - 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи приписи Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, Закону від 07.06.2001 № 2493-III та Порядку №283, посади позивачки в органах місцевого самоврядування з 15.01.1980 по 26.09.1983 та з 11.08.1994 по 25.12.2014 зараховується до стажу державної служби.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача ГУ ПФУ м. Києві не було фактичних та правових підстав для не зарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на інший вид пенсії, а у позивача наявні умови, передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ (а саме, досягнення віку, наявність не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу), для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

При вирішенні цього спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії рішенням від 27.09.2023 № 52 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 », яке було прийняте ГУ ПФУ в м. Києві відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 27.09.2023 № 52 позивачу безпідставно відмовлено у переході на інший вид пенсії, тому на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

Суд зазначає, що оскільки за приписами Порядку № 22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 27.09.2023 № 52, з огляду на наявність у позивача умов для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, тому з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, враховуючи також відсутність обґрунтованих заперечень відповідачів щодо врахування довідок Турійської селищної ради №44 від 14.09.2023 (а. с. 11-12), позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача ГУ ПФУ у Волинській області здійснити переведення позивача на пенсію державного службовця за віком відповідно 3акону України Про державну службу, перерахунок та виплату ( з урахуванням виплачених сум) пенсії з 21.09.2023 (дата звернення із заявою), з врахуванням до стажу державної служби періодів роботи з 15.01.1980 по 26.09.1983 та з 11.08.1994 по 25.12.2014 в органах місцевого самоврядування, а також з врахуванням довідок Турійської селищної ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.09.2023 № 44.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві, рішенням якого було відмовлено позивачу у переведені її на інший вид пенсії, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з квитанцією від 16.10.2023 № 0.0..2 (а.с.4).

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повнісю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.09.2023 № 52 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській здійснити ОСОБА_1 переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно 3акону України Про державну службу, перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 21.09.2023, з врахуванням до стажу державної служби періодів роботи з 15.01.1980 по 26.09.1983 та з 11.08.1994 по 25.12.2014 в органах місцевого самоврядування, а також з врахуванням довідок Турійської селищної ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.09.2023 № 44.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Р.С. Денисюк