Справа № 380/13674/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/13674/21 пров. № А/857/16687/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - Карапетян А.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Окружного адміністративного суду міста Києва на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02.08.2023р., прийняту за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною відмови в наданні публічної інформації, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Москаль Р.М., час та місце ухвалення судового рішення: 15 год. 23 хв. 02.08.2023р., м.Львів; дата складання повного тексту судового рішення: 07.08.2023р.),-

В С Т А Н О В И В:

11.08.2021р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача Окружного адміністративного суду міста Києва, яка полягає в ненаданні інформації на запит від 21.04.2021р.; зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва негайно (в порядку ч.1 ст.371, п.1 ч.1 ст.263 КАС України) надати копії протоколів зборів суддів Окружного адміністративного суду м.Києва, на яких розглядалися питання та/або ухвалювалися рішення про запровадження в суді спеціалізацій суддів чи скасування спеціалізацій суддів за період із 2015 року по дату запиту; встановити судовий контроль за виконанням Окружним адміністративним судом міста Києва постановленого в рамках цієї справи рішення; стягнути з Окружного адміністративного суду міста Києва судові витрати (Т.1, а.с.1-9).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2021р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною відмову Окружного адміністративного суду міста Києва (оформлену листом № 03.2-07/1214/21 від 21.05.2021р.) надати публічну інформацію на запит ОСОБА_1 від 21.04.2021р.; зобов`язано Окружний адміністративний суд міста Києва надати ОСОБА_1 у відповідь на запит від 21.04.2021р. запитувану публічну інформацію (копії протоколів зборів суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, на яких розглядалися питання та/або ухвалювалися рішення про запровадження в суді спеціалізацій суддів чи скасування спеціалізацій суддів за період із 2015 року по 21.04.2021р.) у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» спосіб та строк. Встановлено, що перебіг цього строку розпочинається з дати набрання цим рішенням суду законної сили. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат (Т.1, а.с.47-56).

Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2022р. апеляційну скаргу Окружного адміністративного суду міста Києва на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2021р. залишено без задоволення, а вказане судове рішення без змін (Т.1, а.с.85-91).

12.12.2022р. за допомогою системи «Електронний суд» до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 в порядку ст.382 КАС України, в якій позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у розглядуваній справі (Т.1, а.с.94-97).

Заява обґрунтована тим, що з моменту набрання рішення суду в справі № 380/13674/22 законної сили минуло понад вісім місяців. Позивач двічі звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з пропозицією добровільно виконати рішення суду, у відповідь відповідач запропонував йому звернути рішення до примусового виконання в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» (лист № 03.2-05/1991/22 від 07.12.2022р.).

Заявник ствердив, що станом на дату подання зазначеної заяви рішення суду залишається невиконаним зі сторони відповідача.

Згідно ухвали суду від 24.01.2023р. встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду в справі № 380/13674/21; зобов`язано Окружний адміністративний суд міста Києва до 24.02.2023р. подати звіт про виконання рішення в цій справі (Т.1, а.с.99-100).

Ухвалою суду від 24.02.2023р. продовжено строк для подачі Окружним адміністративним судом міста Києва звіту про виконання рішення суду у справі № 380/13674/21 до 10.03.2023р. включно (Т.1, а.с.109-110).

Відповідно до ухвали від 10.03.2023р. суд відмовив у задоволенні заяви представника відповідача від 08.03.2023р. про роз`яснення судового рішення у справі № 380/13674/21 з тих мотивів, що рішення суду є чітким та зрозумілим, а аргументи відповідача щодо незрозумілості рішення аналогічні до аргументів на обґрунтування заперечення на позов; зміст заяви про роз`яснення рішення, на переконання суду, свідчить про незгоду відповідача із рішенням та небажанням його виконувати, а не про незрозумілість рішення у справі № 380/13674/21 (Т.1, а.с.124-125).

Відповідно до ухвали суду від 10.03.2023р. продовжено строк для подачі Окружним адміністративним судом міста Києва звіту про виконання рішення суду у справі № 380/13674/21 до 17.03.2023р. включно (Т.1, а.с.126-127).

Ухвалою від 27.03.2023р. суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача № 02-04/31/23 від 16.03.2023р. про продовження строку для подачі звіту про виконання рішення суду в справі № 380/13674/21 та призначив судове засідання для розгляду питання про процесуальні наслідки неподання відповідачем звіту про виконання рішення суду на 19.04.2023р. (Т.1, а.с.152-154).

17.04.2023р. до суду надійшов звіт (вих. № 02-04/46/23 від 17.04.2023р.) Окружного адміністративного суду міста Києва про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2021р. у справі № 380/13674/21, у якому відповідач вказав на неможливість надання запитуваних відомостей без надання конкретизації, які саме протоколи зборів суддів (дата їх прийняття та номер) мають бути надані на виконання судового рішення.

Окрім цього, запитувані ОСОБА_1 протоколи зборів суддів містять службову інформацію, яка не підлягає розголошенню.

Також відповідач стикнувся під час виконання рішення суду з його неясністю, вживав заходи для усунення її, при цьому вичерпав всі процесуальні можливості усунення недоліків судового рішення та уникнення унеможливлення виконання рішення суду.

За таких умов вважає рішення суду виконаним, про що повідомлено позивача (Т.1, а.с.196 і на звороті).

Ухвалою суду від 02.08.2023р. за невиконання рішення суду від 15.11.2021р., котре 24.03.2022р. набрало законної сили, накладено на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2 штраф у розмірі 53680 грн.; встановлено, що половина штрафу в сумі 26840 грн. стягується на користь ОСОБА_1 , а інша половина у сумі 26840 грн. стягується на користь Державного бюджету України; попереджено голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва Миронюка Д.М. про те, що відповідно до ст.382 КАС України: з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції; сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою. Встановлено Окружному адміністративному суду міста Києва новий строк для подання суду звіту про виконання рішення у справі № 380/13674/21, що становить тридцять календарних днів та обчислюється з дати складення повного тексту цієї ухвали суду (Т.1, а.с.217-224).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив відповідач Окружний адміністративний суд міста Києва, який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати в частині накладення штрафу, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового накладення штрафу за невиконання рішення суду (Т.2, а.с.1-4).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно хронології подій суд першої інстанції керувався надуманими мотивами, які не відповідають фактичним обставинам справи. Тривалість невиконання рішення суду зумовлена невиконання судами своїх обов`язків щодо скерувань судових рішень на адресу відповідача та внесення до АСДС інформації про набрання рішенням законної сили.

Через виниклі складнощі у виконанні рішення суду відповідач подав заяву про роз`яснення судового рішення, оскільки запитувана інформацію містить інформацію з обмеженим доступом (службову інформацію), яка розголошенню не підлягає.

З наведеного убачається існування у відповідача реальних ускладнень з виконання рішення суду, природа яких полягає у правовій невизначеності самого судового рішення.

Судом не досліджувалося питання вчинення ОСОБА_2 дій чи бездіяльності, які свідчили про умисне невиконання рішення суду, також останній був призначений головою ліквідаційної комісії суду в грудні 2022 року, тобто, через дев`ять місяців після набрання рішення суду законної сили.

Також суд не врахував співмірність розміру штрафу і доходів (фінансової) спроможності особи, на яку накладено штраф.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, за невиконання рішення суду від 15.11.2021р., яке 24.03.2022р. набрало законної сили, накладено на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_2 штраф у розмірі 53680 грн.; встановлено, що половина штрафу в сумі 26840 грн. стягується на користь ОСОБА_1 , а інша половина у сумі 26840 грн. стягується на користь Державного бюджету України; попереджено голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва Миронюка Д.М. про те, що відповідно до ст.382 КАС України: з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції; сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою. Встановлено Окружному адміністративному суду міста Києва новий строк для подання суду звіту про виконання рішення у справі № 380/13674/21, що становить тридцять календарних днів та обчислюється з дати складення повного тексту цієї ухвали суду.

Із змісту апеляційної скарги слідує, що вимоги апелянта стосуються лише питання накладення штрафу.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції не оскаржується в частині попередження голови ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва Миронюка Д.М., встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Стосовно накладення штрафу за невиконання рішення суду колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для накладення такого штрафу, з огляду на наступне.

Підставою для накладення спірного штрафу судом встановлена сукупність обставин, які свідчать про те, що Окружний адміністративний суд міста Києва відмовляється виконати рішення суду добровільно; після встановлення судом контролю за виконанням рішення тривалий час не виконує його без поважних причин; недобросовісно використовує процесуальні права (подає очевидно безпідставні заяви про роз`яснення рішення суду, про відвід головуючого судді, про продовження строку для подання звіту) з метою ухилитися від виконання рішення суду, що набрало законної сили.

При цьому, судом першої інстанції підставно враховано, що на пропозиції позивача добровільно виконати рішення суду, що набрало законної сили, відповідач 07.12.2022р. відреагував листом, в якому запропонував ОСОБА_1 отримати виконавчий лист та звернути його до примусового виконання в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

З дати набрання рішенням суду в справі № 380/13674/21 законної сили до 02.08.2023р. (дати винесення спірної ухвали) минув один рік чотири місяці та дев`ять днів, а з дати встановлення судового контролю за виконанням цього рішення більше ніж півроку.

Також суд першої інстанції детально проаналізував звіт Окружного адміністративного суду міста Києва, який зводиться до пояснення причин неможливості виконання рішення суду, та визнав їх надуманими.

Водночас, суд визнав маніпулятивними твердження відповідача про незрозумілість судового рішення, оскільки прийняті за заявою відповідача про роз`яснення судового рішення ухвала суду 10.03.2023р. та постанова апеляційного суду від 18.05.2023р. спростовують такі твердження відповідача.

Окрім цього, у звіті про виконання судового рішення № 02-04/46/23 від 17.04.2023р. та апеляційній скарзі відповідач згадує про рішення/висновок комісії з питань роботи із службовою інформацією Окружного адміністративного суду міста Києва, яким запитувані позивачем відомості визнано службовою інформацією, що стало підставою для прийняття відповідачем рішення про відмову в наданні цієї інформації запитувачу.

Разом з тим, вказане рішення/висновок позивачем не оскаржувалося та не було предметом спору в справі № 380/13674/21. В розумінні процесуального закону згадане рішення/висновок є письмовим доказом на підтвердження обставини («запитувана інформація є службовою»), на яку відповідач посилався в оскарженій відповіді ОСОБА_1 , а надалі в суді першої інстанції як на підставу виправдання відмови надати запитувану інформацію як службову.

Відповідач цей висновок/рішення (доказ по справі) до жодної із своїх заяв не долучив, що свідчить про його недобросовісність, що полягає у: а) зловживанні процесуальними правами (покликання на обставини, на підтвердження яких відповідач як суб`єкт владних повноважень не надає наявних у нього доказів); б) невиконанні процесуальних обов`язків (надати суду всі наявні докази з приводу оскаржених рішень, дій/бездіяльності);

Також суди (як першої, так і апеляційної інстанції) в судових рішеннях по суті спору надали оцінку описаному аргументу відповідача (про визнання згаданою комісією відповідача запитуваної ОСОБА_1 інформації службовою як підставу для відмови в наданні цієї інформації, зафіксованої в протоколах зборів суддів, запитувачу) та визнали цей аргумент помилковим, а запитувану інформацію визнали публічною інформацією в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, в суду першої інстанції були наявними передбачені ст.382 КАС України підстави для застосування до керівника суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення суду.

Під час вирішення питання про накладення штрафу суд проаналізував поведінку відповідача, пов`язану із виконанням судового рішення в розглядуваній справі. При цьому, суд підставно врахував, що доводи останнього свідчать про незгоду з мотивами прийнятим судом рішенням, що набрало законної сили; невизнання обов`язковості рішенням суду, що набрало законної сили; тривале ухилення відповідача з причин, що визнаються судом надуманими та маніпулятивними, від виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Водночас, дії відповідача вказують на те, що останній відмовляється виконати рішення суду добровільно; після встановлення судом контролю за виконанням рішення тривалий час не виконує його без поважних причин; недобросовісно використовує процесуальні права з метою ухилитися від виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із змісту оскаржуваної ухвали суду слідує, що, визначаючи розмір штрафу, суд застосував такий до керівника відповідача у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому попередив, що продовження протиправної поведінки (невиконання рішення суду) може мати наслідком повторне накладення штрафу у більшому розмірі.

Отже, із урахуванням викладеного, суд першої інстанції підставно застосував в порядку ч.2 ст.382 КАС України штраф за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду, при цьому визначив розмір штрафу по найнижчій межі (в мінімально передбаченому розмірі).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідач з 30.12.2022р. перебуває в процедурі припинення в результаті прийняття рішення про ліквідацію, головою комісії з припинення є Миронюк Д.М. (Т.1, а.с.198-199).

Стосовно доводів апелянта про недослідження питання вчинення ОСОБА_2 дій чи бездіяльності, які свідчили про умисне невиконання рішення суду, неврахування співмірності розміру штрафу і доходів (фінансової) спроможності особи, на яку накладено штраф, колегія суддів відхиляє, оскільки звіт про виконання рішення суду поданий від імені відповідача; з`ясування співмірності розміру штрафу і доходів (фінансової) спроможності особи, на яку накладено штраф, не передбачено приписами ст.382 КАС України, при цьому судом застосовано нижчу межу розміру штрафу.

Водночас, метою розглядуваного штрафу є спонукання відповідача до виконання рішення суду.

Отже, в розглядуваному випадку суд першої інстанції забезпечив належний судовий контроль за виконанням судового рішення відповідно до ст.382 КАС України, а також встановив причини невиконання рішення суду, що зумовлені суб`єктивними причинами, що залежать лише від відповідача по справі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини /ЄСПЛ/ право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

ЄСПЛ висловив у рішеннях по справах «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04; «Горнсбі проти Греці» (Hornsby v. Greece), заява № 107/1995/613/701) позицію про те, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України»).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово зазначав, що невиконання рішень національних судів в Україні - системна проблема (зокрема, справа «Бурмич та інші проти України», заява № 46852/13).

Необхідність максимального забезпечення судом у кожній справі дотримання принципу обов`язковості судового рішення, зумовлено також тим, що невиконання рішень суду призводить до зниження довіри людей до судової влади, а також посилює переконання того, що вирішити спір (правову проблему), використовуючи звернення до суду, є неефективним.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для неприйняття звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 380/13674/21 та накладення штрафу на підставі ст.382 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Окружний адміністративний суд міста Києва.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Окружного адміністративного суду міста Києва на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02.08.2023р., прийняту за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду в адміністративній справі № 380/13674/21 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Окружний адміністративний суд міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 01.03.2024р.