Справа № 520/35534/23
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 р. Справа № 520/35534/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лук`яненко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Глівінської Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - Фадєєва О.П.,

представника відповідача Іващенко О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ, 03048) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить суд:

1.визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 02.11.2023 № 594;

2.визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 24.11.2023 № 1600 о/с, яким звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції Жирова Сергія Олександровича інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;

3.поновити інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на посаді з 25.11.2023;

4. стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 25.11.2023 по день набрання рішенням суду про поновлення законної сили;

5. витребувати від Департаменту патрульної поліції Національної поліції України копії усіх документів та матеріалів, що стали підставою для прийняття наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 02.11.2023 № 594 та наказу Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 24.11.2023 № 1600 о/с;

6. стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), витрати на професійну правничу (правову) допомогу (послуги) у розмірі 20000,00 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.12.2023 відкрито спрощене провадження по справі відповідно до ч.3 статті 257 КАС України без виклику сторін у судове засідання, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано представникам сторін до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронного листа.

У встановлений судом строк, відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. По суті позовних вимог вказує, що у ході проведення службового розслідування встановлено факт, вчинення Позивачем дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції, який підриває авторитет Національної поліції України перед Збройними Силами України та іншими особами, що унеможливлює подальше проходження Позивачем служби в поліції.

11.01.2024 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про зміну підстав позову.

Ухвалами Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 прийнято до розгляду заяву про зміну підстав позову та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 06.02.2024.

06.02.2024 протокольною ухвалою розгляд справи відкладений на 15.02.2024, в подальшому на - 27.02.2024.

У судовому засіданні позивач вимоги адміністративного суду підтримав і зазначив, що він, вважає, що вчинків, які можуть бути розцінені як такі, що порушують Присягу працівника поліції та підривають авторитет Національної поліції України перед Збройними силами України та іншими громадянами він не вчиняв. А отже, до нього застосовано дисциплінарне стягнення неспівмірне із вчиненим проступком. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з мотивів та підстав викладених у позовній заяві та заяві про зміну підстав позову, вважав, що службове розслідування проведене односторонньо, необґрунтовано та неповно, зазначив, що Позивач не вчиняв дій, які паплюжать честь і гідність працівника поліції, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що відповідач повно, всебічно та всесторонньо провів службове розслідування, за наслідками якого притягнув Позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом його звільнення з Національної поліції. Просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору та перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Обов`язки поліцейського передбачені частиною 1 статті 18 цього ж Закону, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Закон України "Про Національну поліцію" визначає, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина 1 та 2 статті 19).

А у статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" визначена Присяга працівника поліції.

Так, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, визначаються підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень.

Нормами частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Аналізуючи пункти 1, 3, 4, 6, 7, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, суд встановив, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Крім того, стаття 12 Дисциплінарного статуту дає визначення дисциплінарного проступку, з якого вбачається, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, як визначено у статті 14 Дисциплінарного статуту.

Відповідне службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. (ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень визначених ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Пункт 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень передбачає - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Суд зазначає, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Види дисциплінарних стягнень перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни є звільнення зі служби в поліції, як крайній захід дисциплінарного впливу.

Відповідне службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Як зазначено вище, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Таким чином, у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з`ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник призначає службове розслідування, про що видає наказ.

Результатами службового розслідування має бути встановлено: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Харківській області від 05.09.2023 №470 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування відносно ОСОБА_1 та утворено дисциплінарну комісію (т. 1 а.с.53-54).

07.08.2023 за №6349 до УПП в Харківській області ДПП надійшов лист Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, з якого стало відомо про те, що 02.08.2023 мав місце конфлікт за участю військовослужбовця Збройних сил України та працівників УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в ході якого всі учасники отримали тілесні ушкодження, а отже, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_2 допущені можливі порушення службової дисципліни, що і стало підставою для проведення службового розслідування.

Службове розслідування в даному випадку проведено у визначений Дисциплінарним статутом строк та висновок за його наслідками затверджено 04.10.2023 (т. 1 а.с. 129-160).

На підставі висновків службового розслідування встановлено допущення позивачем порушень службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог пунктів 1, 2, 3 ч.1 ст.18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту (т.1 а.с.159).

Зі змісту висновку службового розслідування судом встановлено, що 02.08.2023 телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» надійшли повідомлення про бійку та нанесення тілесних ушкоджень чоловіку невідомими особами в смт Вільшани Харківського району Харківської області зареєстровані в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 02.08.2023 за №№ 7622, 7627 відділом поліції №3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Так, встановлено, що 02.08.2023 у смт Вільшани Харківського району Харківської області виник конфлікт між військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_3 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 і лейтенантом поліції ОСОБА_2 , які перебували поза службою з ознаками алкогольного сп`яніння. Між указаними особами виник конфлікт, який переріс у бійку, під час якої старший лейтенант поліції ОСОБА_1 застосував стосовно ОСОБА_3 засіб сльозогінної та дратівної дії - особистий газовий балончик «ТЕРЕН-4». У результаті бійки вказані особи отримали легкі тілесні ушкодження.

Відомості про вказану подію передано до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в місті Полтава, де за фактом указаних подій внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.09.2023 №0001959 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, що підтверджується листом від 27.09.2023 № 8008 Другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Підсумовуючи викладене дисциплінарна комісія у данному конкретному випадку вважала, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_2 неправомірними діями призвели до виникнення конфлікту, внаслідок якого учасники події отримали тілесні ушкодження. Усвідомлюючи свою високу відповідальність, поліцейські знехтували положеннями Присяги працівника поліції, вчинивши дії, які підірвали авторитет Національної поліції України, не виконали покладених на них зобов`язань за будь-яких обставин і стосовно будь-якої людини в робочий і неробочий час дотримуватися норм професійної етики.

Отже, із матеріалів службового розслідування випливають обставини безконтрольної поведінки працівника поліції, із виникненням конфліктної ситуації, яка привела до отримання тілесних ушкоджень всіма її учасниками, котра явно та очевидно не сприяє досягненню покладених на органи Національної поліції України завдань, невиконання обов`язків поліцейського щодо дотримання законів України, поваги і не порушення прав і свобод людини.

Судом досліджено матеріали справи, а саме: відеозаписи з камер відеонагляду, які було надано представником відповідача та долучено до матеріалів службового розслідування. Вказані відеозаписи підписані електронним цифровим підписом, що підтверджується протоколом, який міститься на технічному носії разом із відеозаписом.

Так, відеофіксація здійснюється за допомогою зовнішньої камери відеоспостереження в денний час доби (відеозапис не містить звуку). Переглядом вказаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стоять поблизу транспортного засобу темного кольору. ОСОБА_2 робить рух рукою, ОСОБА_3 починає в цей час зміщуватися назад, при цьому ОСОБА_2 також зміщується назад, після чого тримаючи в руці шолом, останній замахується на ОСОБА_3 та завдає йому удар шоломом і починає тікати за будівлю. Надалі, з даного відеозапису встановлено, що ОСОБА_3 піднімає шолом. На відеозаписі з`являються ОСОБА_1 разом із лейтенантом поліції Тодавчичем Е.В. Внаслідок чого, виникає конфліктна ситуація, до якої потім долучаються дві жінки, а саме: як встановлено в судовому засіданні - дружина ОСОБА_1 та дівчина ОСОБА_2 , які почали здійснювати напад на ОСОБА_3 . На 01:00 хвилині запису ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 застосовує засіб сльозогінної та дратівливої дії, а в подальшому разом із ОСОБА_2 направляється наздоганяти ОСОБА_3 . При цьому, шолом, на який посилається ОСОБА_1 як на підставу переслідування ОСОБА_3 знаходиться в руках у ОСОБА_2 .

На думку суду позивач, як працівник органу правопорядку, мав утриматися від дій, які відбулися на досліджуваному відеозаписі, а саме: вчинив дії і сприяв продовженню конфліктної ситуації за участю військовослужбовця Збройних сил України та її подальшому розвитку, допустив застосування насильства та інші негативні дії проти інших осіб, перебуваючи поза службою на вихідному дні, в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що на одному із відеозаписів (а саме коли приїхав екіпаж патрульної поліції) на 12:35 хв. ОСОБА_1 вказує, що його машина була відчинена, а ОСОБА_3 взяв його шолом. На 20 хв. ОСОБА_1 вказує, що буде писати заяву про викрадення його шолому ОСОБА_3 . Однак, на досліджуваному відеозаписі судом вбачається, що шолом спочатку був у руках ОСОБА_2 , яким він і почав наносити тілесні ушкодження військовослужбовцю Збройних сил України, в процесі конфлікта в руках ОСОБА_3 , а потім знов у руках ОСОБА_2 .

Вивченням інформації, наявної в Журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації УПП в Харківській області ДПП № 7079 від 02.01.2023 встановлено, що 02.08.2023 капітан поліції ОСОБА_4 отримала портативний відеореєстратор - №472962, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 № 475601, що засвідчили підписами у відповідній графі.

Переглядом відеозаписів, зафіксованих на місці події в селищі Вільшани, Харківського району, Харківської області за допомогою портативного відеореєстратора № 472962 та № 472962 поряд з іншим зафіксована відмова ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «DRAGER ALCOTEST» (21:10 хв. та 22:40 хв. відеозапису), при цьому вони не заперечували, що вживали алкогольні напої.

Поряд із цим, з матеріалів службового розслідування, а також відеозапису, судом встановлено, що ОСОБА_3 - військовослужбовець із яким виникла конфліктна ситуація, погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «DRAGER ALCOTEST», який показав 0.00 проміле (33 хв. та 42:30 хв. досліджуваного відеозапису).

У судовому засіданні встановлено, що пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є повністю протилежними поясненням ОСОБА_3 з приводу конфліктної ситуації, що трапилась 02.08.2023 року.

Також, суд звертає увагу, що в поясненнях ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи (т.1 а.с. 68-70) вказано, що він почув крики дівчат та побіг у сторону, звідки доносились звуки та побачив, що ОСОБА_6 лежить на землі, а дівчата намагаються відтягнути від нього невідомого чоловіка у військовій формі. Однак, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_6 наносить удар шоломом ОСОБА_3 , останній відповідає ударом і ОСОБА_2 убігає на 0:00:05 секунді, але далі повертається разом із ОСОБА_1 , який наступає на ОСОБА_3 з агресивним виглядом, у зв`язку із чим конфлікт продовжується далі, між ними відбувалася бійка на проїжджій частині. Потім, підбігли обидві жінки та конфлікт продовжився.

Також, суд зазначає, що з досліджуваного відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 одягнений у чорну футболку та чорні шорти, а не у військову форму, як зазначають позивач та ОСОБА_2 у своїх поясненнях.

На одному із відеозаписів (а саме: коли приїхав екіпаж патрульної поліції) ОСОБА_3 був у штанах, схожих на військові. Однак, на цьому ж відеозаписі (на 49:28 хв.) він зазначив, що він перевдягнувся після того як повернувся додому.

Тому, суд зазначає, що пояснення поліцейських ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відеозапис суперечать один одному та вказують на недостовірність зазначеної позивачем інформації. З огляду на що, такі пояснення судом сприймаються критично.

Крім того, свідок ОСОБА_7 пояснив у судовому засіданні, що він привіз Позивача та ОСОБА_2 , на автомобілі ОСОБА_1 у смт Вільшани, так як останні були в стані алкогольного сп`янінння. Пояснити з яких причин стався конфлікт з військовослужбовцем він не може, як шолом опинився у ОСОБА_3 він не знає, хоча вважає що ОСОБА_1 доєднався до конфлікту з метою його припинення. Однак свідок знаходився на відстані від конфлікту і не чув розмови між сторонами конфлікту.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засідання зазначила, що її чоловік всіляко намагався зупинити конфлікт, а засіб сльозогінної та дратівливої дії відносно ОСОБА_3 застосував виключно з ціллю її захисту. При цьому, зазначила, що ОСОБА_3 поводився агресивно і неадекватно.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що 02.08.2023 між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відбувся конфлікт, хто його розпочав і з яких підстав їй невідомо. Зазначила, що після отримання тілесних ушкоджень, вона була дізорієнтована якийсь час, однак потім разом із чоловіками і ОСОБА_8 побігла за ОСОБА_3 з ціллю дізнатися місце проживання останнього, щоб повідомити його робітникам поліції.

Суд критично ставиться до наданих свідками пояснень оскільки вони протирічать між собою та відеозапису наявному в матеріалах справи: свідки по різному описали одяг ОСОБА_3 , а також яким чином вони відправилися за ним: побігли чи поїхали на автомобілі.

Як встановлено судом, відносно ОСОБА_1 проведено службове розслідування, за результатами якого дисциплінарною комісією було прийнято висновок, затверджений 04.10.2023, згідно з яким дисциплінарна комісія вирішила порушити перед начальником Департаменту патрульної поліції клопотання про застосування відносно позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила № 1179).

Зокрема, ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Згідно із пунктом 1 розділу II, пунктом 3 розділу V Правил № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Системний аналіз вищезазначених правових норм та співставлення і застосування їх при оцінці обставин, встановлених під час розгляду адміністративної справи, та підтверджених наданими сторонами доказами, дозволяє зробити наступні висновки: працівник поліції, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання, зобов`язаний діяти при виконанні своїх службових обов`язків виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, іншими нормативно правовими актами, що регламентують діяльність поліції, дотримуватися складеної Присяги поліцейського, правил, визначених у посадових інструкціях, наказів керівництва, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків; у разі порушення та не дотримання поліцейським у своїй службовій діяльності Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, вчинення дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також вчинення дій які підривають авторитет Національної поліції України, такі дії або бездіяльність вважаються порушенням службової дисципліни; у разі порушення поліцейським службової дисципліни, тобто вчинення дисциплінарного проступку, поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом.

Частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свої високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Зі змісту Присяги, яку складає поліцейський при вступі на службу, можна зробити висновок що при її складанні поліцейський бере на себе моральні зобов`язання, які для нього набувають юридичного значення, тобто недотримання таких зобов`язань може вважатись порушенням Присяги, що своєю чергою призводить до звільнення зі служби.

Така позиція узгоджується із позицією Верховного Суду України, у постанові від 20.06.2018 у справі № 813/4074/16 якого зазначено, що зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Звідси слідує, що Присяга працівника поліції є одностороннім усвідомлено вольовим публічним Невідкличним зобов`язанням громадянина України: 1) вірно служити інтересам Українського народу; 2) дотримуватися Конституції; 3) дотримуватися законів України; 3) поважати права і свободи людини, честь держави; 4) охороняти права і свободи людини, честь держави; 5) з гідністю нести високе звання поліцейського; 6) сумлінно виконувати службові обов`язки.

Тобто, працівник поліції має бути зразком у дотриманні дисципліни і законності. Чітко усвідомлювати, що його статус передбачає особисту відповідальність перед державою і суспільством.

Верховний Суд у постанові від 07.03.2019 справа № 819/736/18 (пункт № 60) та у постанові від 05.03.2020 справа № 815/4478/16 (пункт № 48) встановив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень, на працівників поліції покладається обов`язок не лише сумлінно виконувати службові обов`язки під час несення служби, а також не допускати протиправної поведінки чи неетичних вчинків поза службою, поводити себе чемно.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально- економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з пунктами 1, 3, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Зважаючи на викладене, дисциплінарною комісією встановлено факт грубого порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 що виразилось в порушенні Присяги працівника поліції та вимог Законів України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Висновок службового розслідування затверджено 04.10.2023 року, таким чином службове розслідування проведено у визначений Дисциплінарним статутом строк. За результатом службового розслідування, наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 02.11.2023 № 594, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Крім того, до матеріалів справи додані характеристики на інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , однак суд критично оцінює їх як належні докази оскільки вони містять протилежну одна одній інформацію хоча і видані за підписом однієї і тієї ж самої посадової особи (т.1 а.с.71, 92)

Також, суд враховує попередню поведінку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Так, відповідно до наказу УПП в Харківській області ДПП від 26.09.2023 № 109 «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень», до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Беручи до уваги встановлені судом обставини справи, наявність порушень, які мають місце, надані сторонами докази та пояснення, пояснення свідків та оцінюючи вчинені позивачем порушення в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем за вчинений дисциплінарний проступок до позивача застосовано стягнення співмірне та справедливе вчиненому дисциплінарному проступку.

На підставі вказаного судом встановлено, що під час прийняття оскаржуваного наказу відповідачем враховано характер вчинених позивачем порушень, обставини, за яких вони були вчинені, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Суд, також оцінивши всі встановлені обставини в сукупності, вважає, що оскаржуваний наказ позивача є обґрунтованим та правомірним. Під час судового розгляду судом не встановлено протиправності дій відповідача відносно позивача, позивачем належних доказів протиправності дій відповідача чи оскаржуваних наказів також не надано.

Враховуєючи позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду щодо правомірності оскаржуваних наказів та дій відповідача не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного наказу Департаменту патрульної поліції № 594 від 02.11.2023 року «Про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення» щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та № 1600 о/с від 24.11.2023 року про звільнення позивача зі служби в поліції, то позовні вимоги про поновлення позивача на службі в поліції, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які є похідними, також не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ 48,03048) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складений 01.03.2024.

Суддя М.О.Лук`яненко