Справа № 644/6110/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 р.Справа № 644/6110/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.01.2024 р. (ухвалене суддею Шевченко С.В.) по справі № 644/6110/23

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського УПП в Харківській області старший лейтенант поліції Крамницького Павла Івановича , Департамену патрульної поліції

про визнання дій патрульного протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Крамницького П.І., в якому просив: визнати протиправними дії інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Крамницького П.І. щодо винесення постанови від 02.08.2023 р. про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 ; скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Крамницького П.І. від 02.08.2023 р. про накладення адміністративного стягнення відносно позивача; закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про Національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки він здійснив рух не по смузі, яка дозволяє рух прямо, так як на цій смузі була перешкода для об`їзду якої позивач заздалегідь здійснив напрямок руху відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р.

Згідно із ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 02.08.2023 р. інспектором роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Крамницьким П.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7443318, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що він 02.08.2023 р. о 09:10 год. у м. Харкові по вул. Чоботарська в районі будинку № 47, керуючи автомобілем «SKODA OCTAVIA А7», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» і здійснив рух прямо по смузі, яка дозволяє рух праворуч, чим порушив п. 8.4 ґ) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в подальшому Правила), у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою відповідача у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова відповідача не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Згідно із п. 8.1 Правил, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пп. ґ) п. 8.4. Правил, дорожні знаки, зокрема, поділяються інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Згідно із п. 33.5 Розділу 33 Правил, до Інформаційно-вказівних знаків відноситься знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», який показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 12.3. ст. 12 Правил, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Судовим розглядом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02.08.2023 р. о 09:10 год. у м. Харкові по вул. Чоботарська в районі будинку № 47, керуючи автомобілем «SKODA OCTAVIA А7», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» і здійснив рух прямо по смузі, яка дозволяє рух праворуч.

Проте, як вбачається з оглянутого під час розгляду справи відеозапису подій, наданого відповідачем (файли б/н від 02.08.2023 р.), за вищевказаною адресою на проїзній частині для зустрічного напрямку руху та частково на смузі, яка дозволяє рух прямо проводились дорожні ремонтні роботи, які об`єктивно перешкоджали безпечному здійсненню руху саме по цій смузі.

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що дорожні роботи перешкоджали позивачу рухатись прямо зі смуги, яка це дозволяє.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із врахуванням вищевикладеного, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова, винесена інспектором роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Крамницьким П.І., про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7443318 від 02.08.2023 р., якою, відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., необґрунтована, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Позовні вимоги про визнання протиправними дій інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Крамницького П.І. щодо винесення постанови від 02.08.2023 р. про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853) ( далі Інструкція № 1395).

Пунктом 4 Інструкції № 1395 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що чинним законодавством передбачено право відповідача розглядати справи про адміністративні правопорушення та за результатами їх розгляду виносити постанови.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання незаконними дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови необґрунтована та в її задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 р. та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме: визнати протиправною та скасувати постанову, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Крамницьким П.І., про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7443318 від 02.08.2023 р.; закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення; в іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати за подання адміністративного позову в розмірі 268,40 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 402,60 грн., а всього 671 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.01.2024 р. по справі № 644/6110/23 скасувати.

Прийняти постанову якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Крамницьким Павлом Івановичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7443318 від 02.08.2023 р.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) 40 копійок та за подання апеляційної скарги в розмірі 402 (чотириста дві) гривні 60 копійок, а всього 671 (шістсот сімдесят одну) гривню.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін