Справа № 520/5154/22
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 березня 2024 року № 520/5154/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд.5, м. Харків, 61002, код) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області від 23.03.2022 р. №165 о/с щодо звільнення ОСОБА_1 з рядів Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області;

- стягнути з ГУНП в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2022р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2022р. позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2022р. по справі №520/5154/22 скасовано. Справу №520/5154/22 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2023р. позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2023 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2023р. по справі №520/5154/22 скасовано. Справу №520/5154/22 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до наказу Наказом ГУНП в Харківській області від 22.03.2022 № 221 до оперуповноваженого СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 23.03.2022 № 165 о/с оперуповноваженого СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Вказані накази позивач вважає протиправними, в зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Представником відповідача надано відзив на позов в якому вказано, що оскаржувані накази прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством, а тому є законними та обґрунтованими, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, відзиву на нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 19.03.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 про те, що 18.03.2022 оперуповноважений СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 , отримав від нього наказ про необхідність несення служби, з метою охорони адміністративної будівлі відділу поліції, на « 1-му посту», але виконувати його відмовився в категоричній формі без пояснення причини, після чого без погодження з керівництвом покинув місце несення служби.

Наказом начальника ГУНП в Харківській області від 20.03.2022 № 485 призначено службове розслідування, за обставинами, викладеними у рапорті полковника поліції ОСОБА_3 від 18.03.2022р. відносно оперуповноваженого СКП ВП №1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Опитаний під час проведення службового розслідування начальник ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 , пояснив, що з метою забезпечення належної охорони адміністративної будівлі відділу поліції №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, складений «Графік несення служби працівниками, які заступають на чергування для охорони адміністративної будівлі відділу поліції №1 з 10.03.2022 року по 21.03.2022 року», який 10.03.2022 року ним затверджений.

Відповідно до цього графіку оперуповноважений СКП ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 18.03.2022 в період з 09.00 год. до 17.00 год. повинен був заступити на службу з охорони адміністративної будівлі у складі наряду, однак 18.03.2022 останній повідомив працівників чергової частини відділу поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області про те, що заступати для несення служби не буде.

З метою з`ясування причин такої відмови капітан поліції ОСОБА_1 18.03.2022 року був запрошений до службового кабінету полковника поліції ОСОБА_2 , де в присутності заступника начальника ВП №1 начальника СКП ХРУП №2 ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 , заступника начальника ВК УКЗ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 , та начальника сектору організації відбору УКЗ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , оперуповноваженому СКП ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_1 ще раз повідомлено, що 18.03.2022 року в період з 09.00 до 17.00 год. він задіяний до несення служби та запропоновано ознайомитись з графіком шляхом проставляння особистого підпису. Останній від підпису у зазначеному графіку категорично відмовився, а також повідомив, що не буде нести службу. Об`єктивних причин такої відмови не назвав, про будь-які обставини, що не дозволяють йому нести службу у визначеному місці та у визначений графіком час не повідомляв. Про зазначене складено відповідний акт.

Після відмови від несення служби капітан поліції ОСОБА_1 самовільно залишив приміщення адміністративної будівлі ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області. На телефонні дзвінки не відповідав. Будь-яких службових завдань за межами адміністративної будівлі ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 18.03.2022 йому не надавалось.

Опитаний під час проведення службового розслідування заступник начальника ВП № 1 начальник СКП ХРУП № 2ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_4 надав пояснення аналогічні за змістом з поясненнями полковника поліції ОСОБА_2 .

Опитаний під час проведення службового розслідування заступник начальника СД ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_7 , пояснив, що 18.03.2022 він заступив на добове чергування відповідальним від керівництва відділу поліції №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області. Відповідно до «Графіку несення служби працівниками, які заступають на чергування для охорони адміністративної будівлі відділу поліції №1 з 10.03.2022 року по 21.03.2022 року» оперуповноважений СКП ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 18.03.2022 в період з 09.00 год. до 17.00 год. повинен був заступити на службу з охорони адміністративної будівлі у складі наряду, про що був заздалегідь повідомлений, однак 18.03.2022 останній повідомив, що заступати для несення служби не буде, ніяких причин такої відмови не назвав. Про зазначене ОСОБА_7 доповів відповідним рапортом начальнику відділу поліції №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області. Цього дня капітан поліції ОСОБА_1 для несення служби так і не прибув.

З метою встановлення більш детальних обставин події та її причин оперуповноваженому СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_1 було запропоновано надати письмове пояснення, однак останній відмовився. Про вказане складено акт про відмову у присутності заступника начальника ВП № 1 начальника СКП ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 , заступника начальника СКЗ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 та заступника начальника СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 , який затверджено начальником ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області полковником поліції ОСОБА_2 .

Вивченням графіку несення служби працівниками, які заступають на чергування для охорони адміністративної будівлі відділу поліції № 1, який затверджено 10.03.2022 начальником ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області полковником поліції ОСОБА_2 встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 у період з 18.03.2022 по 21.03.2022 має нести службу на «1-му посту» з 9.00 до 17.00.

За час проведення службового розслідування до дисциплінарної комісії з ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшли рапорти заступника начальника СП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 від 19.03.2022, заступника начальника СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_11 від 20.03.2022 та заступника начальника СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 від 21.03.2022 про те, що капітаном поліції ОСОБА_1 у зазначені дні допущені аналогічні порушення службової дисципліни, а саме останній перебуваючи у приміщенні відділу поліції до місця несення служби не прибував, про причини своєї відсутності на посту нікого не повідомляв.

Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що18.03.2022 оперуповноважений СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 отримав законний наказ від начальника ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 про те, що йому необхідно, згідно графіку несення служби затвердженого 10.03.2022 року, заступити на чергування до « 1-го посту» адміністративної будівлі відділу поліції. Проте капітан поліції ОСОБА_1 наказ виконувати відмовився, про причини відмови нікому не повідомив, обґрунтувати своє рішення не зміг, будь-яких заходів щодо подолання перешкод не вжив та після цього, без погодження з керівництвом, покинув місце несення служби, тим самим вчинив дії, які є дисциплінарним проступком. Аналогічні дії останній продовжив вчиняти у період з 19.03.2022 по 21.03.2022 року. З урахуванням того, що його дії мали системний характер, а також те, що їх було вчинено в умовах воєнного стану такий дисциплінарний проступок є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

22.03.2022 Начальником ГУНП в Харківській області затверджений висновок службового розслідування, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 24 частини 1 статті 23, частини 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 та 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та Присяги на вірність Українському народові оперуповноважений СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 22.03.2022 № 221 до оперуповноваженого СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 23.03.2022 № 165 о/с оперуповноваженого СКП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Перевіряючи відповідність закону зокрема, та ч.2 ст.2 КАС України юридичних та фактичних мотивів прийняття спірних наказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1,2 ч. 1. ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний:1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 р. №2337-VIIІ.

Положеннями ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807.

Пунктом 1, 2 розділу 2 вказаного Порядку передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1-3 розділу 5 Порядку № 893 від 07.11.2018, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до п. 1 Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.(п.2)

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.(п.8)

Суд зазначає, що фактично підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, в тому числі, стало порушення службової дисципліни позивачем, що виразилось у невиконанні законного наказу керівника.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений ст.19 Дисциплінарного статуту, де, крім іншого, указано, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. (ч.3 ст.19).

Згідно ч.1 ст.64 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію", особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Частиною 1 ст.2 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Як указано у ст.6 названого закону, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.12 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1 ч.1 ст.18); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.2 ч.1 ст.18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п.3 ч.1 ст.18).

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" до завдань органів Національної поліції України віднесено участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022№ 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Відповідно до якого Міністерство внутрішніх справ України, Національна поліції України зобов`язані запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю. Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Виходячи з наведеного можна дійти висновку, що полковник ОСОБА_2 є прямим керівником капітана поліції ОСОБА_1 .

Згідно з частинами 1, 3 та 4 ст. 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення. Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу. Однак капітан поліції ОСОБА_1 відмову від виконання наказу не обґрунтував та про вжиття будь-яких заходів щодо подолання перешкод не повідомив.

Отже, зміст службової дисципліни поліцейського охоплює, зокрема: 1) дотримання Конституції України; 2) дотримання законів України; 3) дотримання актів Президента України; 4) дотримання актів Кабінету Міністрів України; 5) дотримання наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України; 6) дотримання Присяги поліцейського; 7) дотримання наказів керівників.Дисциплінарним проступком поліцейського за визначенням ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відтак, формами дисциплінарного проступку поліцейського є: 1) порушення службової дисципліни; 2) невиконання обов`язків поліцейського; 3) неналежне виконання обов`язків поліцейського; 4) вихід за межі обов`язків поліцейського; 5) порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських; 6) вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

До кола формальних ознак дисциплінарного проступку поліцейського належать: 1) недотримання вимог чинних нормативно-правових актів; 2) недотримання Присяги поліцейського; 3) невиконання наказів керівників; 4) неналежний рівень знань положень нормативно-правових актів та змісту власних функціональних обов`язків за посадою; 5) не виявлення поваги до прав, честі і гідності людини, не утримання від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 6) ненадання допомоги та не запобігання вчиненню правопорушень; 7) не вжиття заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського із одночасним інформуванням про це безпосереднього керівника; 8) не утримання від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки; 9) не утримання від дій, що підривають авторитет Національної поліції України; 10) недотримання правил внутрішнього розпорядку; 11) невиконання заходів безпеки у службовій діяльності; 12) незабезпечення належного рівня власної професійної підготовки (кваліфікації); 13) неналежне ставлення до збереження службового майна, незабезпечення належного стану зброї та спеціальних засобів; 14) не виявлення поваги до честі і гідності інших поліцейських і працівників поліції, не надання допомоги іншим поліцейським, не стримування інших поліцейських від вчинення правопорушень; 15) не дотримання правил носіння однострою та знаків розрізнення; 15) не сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не інформування керівника про будь-які порушення службової дисципліни; 16) перебування на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 17) невжиття заходів із забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України.

Відтак суд зазаначає, що викладене у висновку судження Дисциплінарної комісії про вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 24 частини 1 статті 23, частини 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 та 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та Присяги на вірність Українському народові є юридично правильним та фактично підтвердженим.

Порушень у кваліфікації Дисциплінарною комісією діяння заявника, суд не знаходить.

Явних та очевидних проявів суб`єктом владних повноважень свавілля у реалізації адміністративної дискреції у сфері визначення суворості дисциплінарного покарання (з - поміж окреслених у ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України видів дисциплінарного стягнення поліцейського) судом у ході розгляду справи не виявлено.

Суд вважає, що Дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила належну, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, взяла до уваги усі істотні та суттєві аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності особи, а відтак забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.

Наслідки цього проступку за цими епізодами є явними та очевидними і не підлягають окремому викладенню у тексті Висновку.

Як установлено судом, владний суб`єкт - начальник ГУ НП в Харківській області у спірних правовідносинах діяв виключно на реалізацію суджень Висновку Дисциплінарної комісії.

Порушень, недоліків або дефектів у реалізації цим суб`єктом владних повноважень управлінських функцій контролю за дисципліною у сфері поліцейської діяльності судом не виявлено.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту наведеної норми процесуального закону викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність порушення власних прав та охоронюваних законом інтересів приватної особи/заявника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.