Справа № 210/5976/23
Суддя: Сіденко С. І.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 210/5976/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

29 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., ознайомившись із адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30.10.2023 (дата поштового відправлення) звернувся до суду з адміністративним позовом, який ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2023 направлений за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, до відповідача Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови від 19.10.2023 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 510 грн.

Вивчивши позовну заяву, вважаю, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Статтею 9 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 (провадження № 11-1287апп18) вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI), які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, шо станом на час звернення до суду становить 605,60 грн.

При зверненні до суду позивачем не долучено до позовної заяви документу про сплату судового збору та не надано документів, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір.

У тексті позовної заяви позивач позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до набрання законної сили рішення суду по даній справі, яке обґрунтоване тим, що через військовий стан він залишився без доходів. Автомобіль Тойота, на якому відповідно до оспорюваної постанови позивач вчинив адміністративне правопорушення, належить іншій особі.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як передбачено пунктом 2 статті 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від плати судового збору відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, приписами вказаної статті встановлений виключний перелік умов, за якими позивача може бути звільнено від його сплати. Єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести обставини неможливості сплати судового збору. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

До матеріалів позовної заяви в обґрунтування відстрочення від сплати судового збору позивачем не надано доказів про його майновий стан та інших документів, які підтверджують підстави відстрочення чи звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір.

Крім того, нормою статті 133 КАС України передбачено право суду, а не обов`язок вчиняти певні дії щодо звільнення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору.

Таким чином позивачу слід сплатити судовий збір у сумі 605,60 грн. за платiжними реквiзити для перерахування судового збору в гривнях:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Сакс.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача: UA0004650

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу (назва суду, де розглядається справа)

та надати до суду оригінал відповідного розрахункового документу (квитанції, платіжного доручення тощо) або інші докази звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом із тим суд зазначає, що до матеріалів позову позивачем не долучено ані копії картки платника податків, ані копії паспорту позивача з відомостями про зареєстроване місце проживання позивача, що позбавляє можливості суд визначитись чи наділений позивач правом адміністративної процесуальної дієздатності та визначитись з дійсною підсудністю справи.

Згідно з частиною першою статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, може бути лише особа, яка володіє процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до частини другою статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року № 5492-VІ (далі-Закон № 5492) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку належним доказом наявності у позивача адміністративної процесуальної дієздатності є саме паспорт громадянина України, копія якого до позовної заяви не долучена.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що дану позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121-123, 160,161,169, 248, 256 КАС України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме сплатити судовий збір у сумі 605,60 грн. і надати до суду оригінал відповідного розрахункового документу (квитанції, платіжного доручення тощо), а також надання суду завіреної копії паспорта громадянина України з додатками про зареєстроване місце проживання позивача десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя С.І. Сіденко