Справа № 580/6397/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року справа № 580/6397/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні у спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати вчинити дії щодо виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з листопада 2022 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що є внутрішньо переміщеною особою та отримує допомогу на проживання як внутрішньо переміщена особа. ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дочку ОСОБА_2 , яка народилася в м. Черкаси та взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Однак дочка позивача не отримує щомісячну допомогу як внутрішньо переміщена особа. У зв`язку з чим, позивач звернулася в березні 2023 року до відповідача щодо спірної виплати, однак Управління листом від 21.03.2023 відмовило її дочці в наданні спірної щомісячної допомоги. Позивач вважає, що оскільки її дочка є внутрішньо переміщеною особою, тому має право на отримання щомісячної допомоги, як ВПО, у розмірі 3000 грн щомісячно. За захистом прав та законних інтересів звернулася до суду.

11.08.2023 Управління соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідно до Порядку №332 ОСОБА_2 призначена допомога на проживання як внутрішньо перемішеній особі в сумі 3000,00 грн. Затримка у призначенні пов`язана із технічними проблемами в роботі Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (далі ІЄССС). Після доопрацювання програмного забезпечення допомога ОСОБА_2 була призначена 25.07.2023 за весь період з 01.11.2022. У зв`язку з чим просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою від 31.07.2023 суддя прийняв позовна заява до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на обік внутрішньо переміщеної особи від 11.04.2022 № 7122-.

11.11.2022 позивач народила дочку ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.2022.

Відповідно до довідки про взяття на обік внутрішньо переміщеної особи від 11.11.2022 № 7122-5 ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою.

Позивач 09.03.2023 звернулась на урядову «гарячу лінію» щодо виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Листом від 21.03.2023 № 801/01-07 відповідач повідомив позивача, що у зв`язку з впровадженням з жовтня 2022 року нової бази ВПО ІЄССС (Єдина інформаційна система соціальної сфери) під час перерахунку з технічних причин програма не варифікує свідоцтво про народження дитини. Розробнику програми ІЄССС надіслано запит із вказаним проблемним питанням. Питання виплати допомоги тримається на контролі.

Листом від 22.05.2023 № 1372/01-07 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до Порядку № 332 допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території або з території, на яких ведуться бойові дії. Діти, які народжені у внутрішньо переміщених осіб, отримують довідку про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Оскільки виникає різне тлумачення норм Порядку в частині визначення права на виплату допомоги на проживання дітям, народженим у внутрішньо переміщених осіб за новим місцем проживання Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної держадміністрації надіслано запит до Міністерства соціальної політики. Питання виплати допомоги знаходиться на контролі.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати її дочці спірної допомоги, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює Закон України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 № 1706-VII (далі Закон № 1706-VII).

Статтею 2 зазначеного Закону передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи врегульовано Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, відповідно до п. 6 якого довідку отримує кожна дитина, в тому числі та, що прибула без супроводження батьків, законного представника, а також дитина, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи.

Як встановив суд, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.2022, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Черкаси народилась дочка позивача ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.11.2022 № 7122- ОСОБА_2 взято на облік як внутрішньо переміщену особу.

Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначає Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок № 332).

П. 2 зазначеного Порядку визначає, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312).

Відповідно до п. 3 Порядку № 332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року (абз. 7 п. 3 Порядку № 332).

Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 р. заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації (абз. 8 п. 3 Порядку № 332).

Аналіз зазначених приписів вказує на те, що станом на дату подання позивачем заяви чинні положення Порядку № 332 передбачали, що для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам встановленої Постановою № 332 на малолітню ОСОБА_2 мала бути дотриманою умова обліку на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка, на яке міститься посилання в п. 2 Порядку № 332, або переміщеним з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Разом з тим, в подальшому, Постановою КМУ від 11.07.2023 № 709 Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб встановлено таке: Якщо у внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися з територій, включених до переліку територій, для яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також осіб, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення, після 24 лютого 2022 народилася дитина, але до набрання чинності цією постановою орган соціального захисту населення допомогу не призначив, допомога нараховується з дати звернення за нею з автоматичним продовженням її з 1 серпня 2023 року..

Суд встановив, що рішенням від 25.07.2023 № -2023-1 Управління призначило ОСОБА_3 (чоловіку позивача) допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, зокрема, із 01.11.2022 у розмірі 10 000 грн (включно із ОСОБА_2 ).

Встановлені обставини вказують що відповідач під час призначення позивачу та її малолітнім дітям спірної допомоги діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, у спосіб та порядку встановленому Законом, ознак протиправності у діях та рішеннях відповідача в ході розгляду справи суд не встановив.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО