Справа № 520/1533/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 р. № 520/1533/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61013) про визнання протиправними та скасування наказу, висновку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати наказ №90 (по особовому складу) від 09.03.2022р. за підписом начальника ГУ ДСНС в Харківській області Олександра Волобуєва «Про звільнення капітана служби цивільного захисту ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Київському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління ГУ ДСНС в Харківській області із служби у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за підпунктом 6 пункту 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) з 09.03.2022р.» та наказ № 85 (по особовому складу) від 08.03.2022р. «Про накладення дисциплінарного стягнення» підписаного Олександром Волобуєвим начальником ГУ ДСНС України у Харківській області, Позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді: звільнення у зв`язку з систематичним порушенням умов контракту, та скасування щомісячної премії Позивачу за березень 2022р. повністю за невихід на службу без поважних причин - у повному обсязі, з моменту його прийняття - у повному обсязі, з моменту їх прийняття.

2. Визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування від 07.03.2022 б/н відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за підписом заступника начальника управління - начальника ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області ЄРЕМЕНКО А.В.

3. Вважати підставою звільнення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Київському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління - п.5 ст.1 ст.106 Кодексу цивільного захисту України (відповідно до заяви особи, яка звільняється у зв`язку із сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України), дату звільнення 25.02.2022р.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДСНС в Харківській області на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , фактично сплачені судові витрати по даній справі відповідно до приписів ст.139 КАС України.

В обґрунтування позову зазначено, що наказ № 85 (по особовому складу) від 08.03.2022р. «Про накладення дисциплінарного стягнення», №90 (по особовому складу) від 09.03.2022р. та висновок службового розслідування від 07.03.2022 б/н відносно ОСОБА_1 є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 22.01.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача - 05.02.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України, а отже оскаржувані позивачем наказ № 85 (по особовому складу) від 08.03.2022р. «Про накладення дисциплінарного стягнення», №90 (по особовому складу) від 09.03.2022р. та висновок службового розслідування від 07.03.2022 б/н відносно ОСОБА_1 є такими, що не підлягають скасуванню.

15.02.2024 року до суду надано відповідь на відзив, в якій позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , від 11.06.2021 року відповідно до наказу (по особовому складу) №224 обіймав посаду провідного інспектору ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (повномасштабним вторгненням), Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави Законом України № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію». Згідно Указу Збройні Сили України, інші військові формування та зокрема Оперативна-рятувальна служба цивільного захисту переведена на організацію і штати воєнного часу.

24.02.2022 було оголошено сигнал «Збір-аварія» (бойовий збір, тривога) та оповіщення всього особового складу Головного управління про їх негайне прибуття на місце службу у зв`язку з подіями, які відбувалися в той час (до підрозділів, де вони проходять службу), відповідно до окремого доручення від 24.02.2022 № ОД - 260 Головного управління «Про заходи щодо підтримання рівня боєздатності (оголошення сигналу Збір-аварія) (письмове розпорядження начальника ГУ).

Відповідно доп. 4 розділу II до наказу МВС України від 10.02.2022 р. № 116 «Про затвердження Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах та підрозділах Державної служби України з надзвичайних ситуацій» - термін прибуття особового складу, який проживає в межах населеного пункту, у якому дислокується орган чи підрозділ ДСНС, має не перевищувати 2 години, який проживає в інших населених пунктах,- 2,5 години.

24.02.2022 р. о 10:00 год., перебуваючи на службі в кабінеті заступника начальника управління начальника ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області Єременко А., у присутності заступника начальника ВЗНС ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області Мелі Ю., позивач поклав посвідчення служби цивільного захисту (особисте) на стіл керівнику із словами: «Я прийняв рішення поїхати в сторону західної України, так як моя сім`я мені дорожче ніж служба».

При розмові ОСОБА_3 запропонував йому заспокоїтись та обдумати своє рішення, на що позивач відповів однозначно: «НІ» та покинув місце служби. Відповідно про дану обставину було викладено в рапорті заступника начальника управління начальника ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ Головного управління Єременко А. на ім`я начальника Головного управління від 24.02.2022 р. № 325/224.

Відповідно до Інструкції про проведення службових розслідувань в органах і цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2015 р. № 515 та наказу ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ Головного управління від 24.02.2022 р. № 20 було призначено службове розслідування за даним фактом.

Висновком службового розслідування було встановлено факт невиходу на службу в умовах введення воєнного стану капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , провідного інспектора ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ підтверджений.

Наказом від 08.03.2022 року № 85 (по особовому складу) «Про накладення дисциплінарного стягнення» підписаного ОСОБА_4 начальником ГУ ДСНС України у Харківській області, на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді:

1. Звільнення у зв`язку з систематичним порушенням умов контракту;

2. За невихід на службу без поважних причин позивачу було скасовано щомісячну премію за березень 2022р. повністю.

Наказом №90 (по особовому складу) від 09.03.2022р. позивача було звільнено із служби у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за підпунктом 6 пункту 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) та з 09 березня 2022 року виключено з кадрів ДСНС України та всіх видів забезпечення.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, зверну вся за їх захистом до суду.

В позовній заяві позивачем зазначено, що 24.02.2022р. до подій призначення відносно нього службового розслідування, він написав та подавав рапорт на ім`я ОСОБА_5 , начальника ГУ ДСНС України у Харківській області, який було погоджено (завізовано) ОСОБА_6 , та також не заперечується останнім, з посиланням на сімейні обставини, що стали причиною ініціювання з його боку звільнення за власним бажанням, що є законними та достатніми підставами для такого звільнення за власним бажанням. Між тим, матеріали службового розслідування не містять ані посилання на вказаний рапорт, ані сам рапорт.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що в матеріалах справи містяться показання свідка ОСОБА_6 , надані в кримінальному провадженні №0000140, а також протокол судового засідання від 15.11.2023 по справі №953/3346/22, КП №0000140, що включає в себе журнал судового засідання та відеозапис судового засідання. Вказані показання свідок ОСОБА_6 (безпосередній начальник позивача на час події, яка розглядається в рамках цього спору) дав суду під присягою свідка, тобто з попередженням про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Окрім того, такі ж показання вказаний свідок давав під час проведення досудового розслідування по вказаному к.п., в яких останній зазначив, що 24.02.2022р. ОСОБА_1 подавав рапорт на ім`я керівника ГУ ДСНС України в Харківській області про звільнення за власним бажанням.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦС) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно з ч. 1 ст. 102 КЦС на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КЦС щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт, з-поміж іншого, з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.

Згідно з ч. 4 ст. 103 КЦЗ форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 106 КЦЗ контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу.

Дисциплінарний статут служби цивільного захисту, затверджений Законом України від 5 березня 2009 року №1068-V (далі Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування. Дія цього Статуту поширюється на всіх осіб рядового і начальницького складу, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Пунктом 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна це бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

Згідно з пунктами 3-4 Дисциплінарного статуту службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби, з-поміж іншого, виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів. Порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням.

Відповідно до пункту 57 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

Пунктом 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Пунктами 75-76 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу, які порушили службову дисципліну, можуть бути накладені лише визначені цим Статутом дисциплінарні стягнення, що відповідають ступеню вини особи. Відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до п. 80 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.

Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу регулюється Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі Положення, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 3 Положення особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Відповідно до п. 29 Положення особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Пунктом 45 Положення визначено, що контракт про проходження служби цивільного захисту це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає Державна служба України з надзвичайних ситуацій, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

За змістом п. 51 Положення контракт укладається у двох примірниках по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу, за формою згідно з додатками 1 і 2, кожний з яких підписується особою, яка вступає на службу цивільного захисту чи продовжує її, і посадовою особою Державної служби України з надзвичайних ситуацій, якій надано право на підписання контракту, скріплюється гербовою печаткою відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту і зберігається у кожної із сторін.

Примірник контракту, що залишається в Державній службі України з надзвичайних ситуацій, долучається до матеріалів для формування особової справи особи, яка приймається на службу цивільного захисту, особової справи особи рядового чи начальницького складу, яка продовжує службу цивільного захисту.

Після укладення контракту видається наказ по особовому складу про прийняття на службу цивільного захисту і призначення на посаду.

Згідно з п. 53 Положення строк дії контракту обчислюється з дня набрання ним чинності. Про день набрання чинності контрактом робиться відповідний запис в усіх примірниках контракту. Строк дії контракту обчислюється повними роками.

У відповідності до п. 56 Положення днем припинення строку дії контракту вважається, зокрема, день, зазначений у наказі по особовому складу про звільнення із служби цивільного захисту (але не раніше дня виключення особи рядового і начальницького складу з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій) у разі дострокового розірвання контракту.

Згідно пп. 6 п. 176 Положення контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, а саме: не вихід провідного інспектора ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області капітана служби цивільного захисту Юр`єва В.О. на службу з 25.02.2022 по 07.03.2022 року, про що були складені акти про невихід на службу від 24.02.2022, від 25.02.2022, від 28.02.2022, від 03.03.2022.

Разом з тим, суд зазначає, що позивача звільнено зі служби саме у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.

Законодавство, яке стосується порядку проходження громадянами України служби цивільного захисту, не містить визначення поняття «систематичне невиконання умов контракту».

У спорах, які стосувалися законності звільнення зі служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу, касаційний суд тлумачив наведене поняття.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 листопада 2020 року у справі №814/1722/16 зазначив, що поняття «систематичність» передбачає застосування до особи заходів дисциплінарного впливу до вчинення нею проступку, після якого керівником прийнято рішення про звільнення зі служби.

Водночас Суд зауважував, що систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією зі сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались два чи більше разів протягом останнього року служби (пункт 39 вказаної постанови).

Крім цього, у постанові від 10 червня 2021 року у справі №560/3025/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що під терміном «систематичне невиконання умов контракту» слід розуміти вчинення дисциплінарного проступку особою рядового і начальницького складу після застосування дисциплінарного стягнення до такої особи, яке не втратило юридичної сили.

Наявність у особи рядового і начальницького складу двох або більше дисциплінарних стягнень, накладених на вказаних осіб протягом року, є підставою для звільнення їх із служби цивільного захисту, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.

Вказані висновки підтримав Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2021 року у справі № 340/448/19.

Наведена практика касаційного суду свідчить про те, що для кваліфікації поведінки особи рядового чи начальницького складу як «систематичне невиконання умов контракту» достатньо вчинення нею двох дисциплінарних проступків протягом останнього року служби за тієї умови, що попереднє стягнення має юридичну силу.

Висновком службового розслідування підтверджено, що провідний інспектор ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 з 25.02.2022 по 07.03.2022 допустив невихід на службу, чим грубо порушив службову дисципліну.

У відповідності із п. 68 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Відповідно до п.80 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.

Отже, враховуючи тяжкість дисциплінарного проступку, умови, за яких його було скоєно, відповідач не був позбавлений можливості вирішити питання подальшого перебування позивача на службі та службову відповідність останнього займаній посаді.

В той же час, відповідач прийняв рішення про звільнення позивача через систематичне не виконання умов контракту, тобто з тієї підстави, що передбачає наявність раніше застосованих заходів дисциплінарного впливу.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази щодо застосовування до позивача дисциплінарних стягнень протягом останнього року служби на момент прийняття спірного наказу.

Зазначене дає підстави для висновку, що у спірних правовідносинах відсутня така кваліфікуюча ознака вчиненого позивачем дисциплінарного проступку як систематичність, що в свою чергу виключає застосування до нього такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби на підставі ст. 80 Дисциплінарного статуту.

Водночас, частина 6 ст. 43 Конституції України, гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, набула чинності для України 11 вересня 1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування статті 13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Аманн проти Швейцарії" (Заява № 27798/95 п. 88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Разом з тим, сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини").

Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

При цьому, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 01 липня 2003 року по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при вчиненні спірних дій, діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій (прийняття рішення), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з дотриманням принципу верховенства права.

Суд зазначає, що поняття доказів визначено в статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом частини другої статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом частини першої та частини другої статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийняття наказів № 85 (по особовому складу) від 08.03.2022р. «Про накладення дисциплінарного стягнення» та №90 (по особовому складу) від 09.03.2022р. "Про кадрові питання", а отже, як наслідок про їх протиправність.

Крім того суд зазначає, що з огляду на подання позивачем 24.02.2022 року рапорту про звільнення та усне повідомленням позивачем про зазначене 24.02.2022 р. о 10:00 год., перебуваючи на службі в кабінеті заступника начальника управління начальника ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області Єременко А., у присутності заступника начальника ВЗНС ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області Мелі Ю., що не заперечується сторонами по справі та підтверджено висновком службового розслідування суд вважає за необхідне вважати підставою звільнення ОСОБА_1 провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Київському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління - п.5 ст.1 ст.106 Кодексу цивільного захисту України (відповідно до заяви особи, яка звільняється у зв`язку із сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України), дату звільнення 25.02.2022р.

Також суд окремо наголошує, що проведення службового розслідування було доручено рішенням начальника Головного управління у вигляді усної вказівки на той час у зв`язку з проведенням активних бойових дій ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ Головного управління, відповідно і було видано наказ № 20, тобто дане право було делеговано…»

Так згідно статті 18 розділу І «ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ» (підрозділ «Віддання (видання) та виконання наказів чи розпоряджень») - Наказ чи розпорядження може віддаватися усно чи видаватися письмово щодо однієї особи або групи осіб рядового і начальницького складу, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Вказана стаття є бланкетною (відсилочною), вона не встановлює конкретні випадки, коли наказ чи розпорядження може бути виданий усний, а коли тільки в письмовій формі, і містить загальні формулювання.

На відміну, від п.4 розділу II «Підстави для призначення службового розслідування Інструкції про проведення службових розслідувань в органах і цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2015 р. № 515», яка встановлю наступне: Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Таким чином з огляду на відсутність письмового наказу підписаного керівником ГУ ДСНС України в Харківській області про призначення службового розслідування відносно позивача, та ненаданням з боку відповідача суду доказів зворотного, суд дійшов висновку про те, що службове розслідування було призначено та проведено з порушенням норм чинного законодавства України, а як наслідок також свідчить про незаконність його висновків, викладених у висновку службового розслідування, а його результати підлягають скасуванню.

Крім того суд зазначає, що відповідно до висновків Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 31.01.2024 року по справі № 367/9816/21 у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Таким чином належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області змінити в наказі наказ №90 (по особовому складу) від 09.03.2022р. «Про звільнення капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Київському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління ГУ ДСНС в Харківській області із служби у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) підставу звільнення з підпункту 6 пункту 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) з 09.03.2022р.» ОСОБА_1 на підставу звільнення п.5 ст.1 ст.106 Кодексу цивільного захисту України датою звільнення 25.02.2022р.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61013) про визнання протиправними та скасування наказу, висновку - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати висновок службового розслідування Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 07.03.2022 б/н відносно провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Київському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління ГУ ДСНС в Харківській області Юр`єва Володимира Олександровича.

Скасувати наказ № 85 (по особовому складу) від 08.03.2022р. «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Скасувати наказ №90 (по особовому складу) від 09.03.2022р. "Про кадрові питання" в частині звільнення провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Київському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління ГУ ДСНС в Харківській області ОСОБА_1 із служби у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за підпунктом 6 пункту 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) з 09.03.2022р.»

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області змінити в наказі наказ №90 (по особовому складу) від 09.03.2022р. «Про звільнення капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Київському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління ГУ ДСНС в Харківській області із служби у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) підставу звільнення з підпункту 6 пункту 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу)» на підставу звільнення п.5 ст.1 ст.106 Кодексу цивільного захисту України, датою звільнення вважати 25.02.2022р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.