Справа № 380/1619/24
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 рокусправа №380/1619/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб при виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату на користь ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, в сумі, що належала до виплати при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 р.;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб при виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 14 серпня 2020 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату на користь ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, в сумі, що належала до виплати при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 14 серпня 2020 року, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у справі №380/15738/22 відповідачем перераховано позивачу у розмірі 63693,23 грн. Вказана сума виплачена вже після утримання податку з доходів фізичних осіб 14241,96 грн. та військового збору у розмірі 1186,83 грн. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №380/6996/21 відповідачем перераховано позивачу у розмірі 13901,34 грн. Вказана сума виплачена вже після утримання податку з доходів фізичних осіб 3108,36 грн. та військового збору у розмірі 259,03 грн.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно утримано податок на доходи фізичних осіб з суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у справі №380/6996/21 та на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у справі №380/15738/22.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (вх. №13964 від 21.02.2024 року) в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 (у редакції постанови КМУ від 21.08.2019 року №779) затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі Порядок № 44).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально - виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (п. 3).

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення (п. 5).

Крім того, пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України, де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм, Відповідач робить висновок, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, поширюються саме на грошове забезпечення.

Проте, Відповідачем було сплачено кошти в сумі 63693,23 грн. на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у справі №380/15738/22 та кошти в сумі 13901,34 грн. на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №380/6996/21, а не виплачувалося саме грошове забезпечення, тому ця виплата не є грошовим забезпеченням та не пов`язана з виконанням обов`язків несення служби, а має характер виплати, що здійснена на підставі виконання рішення суду, відтак на неї не поширюються положення абзацу 2 підпункту 1.7. частини 161 підрозділу 10 розділу XX та п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України, а також положення Порядку №44 щодо компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, та ці норми права до виниклих правовідносин не застосовуються.

Відповідач також звертає увагу суду, що оскільки індексація грошового забезпечення не була виплачена під час виплати грошового забезпечення, то право на отримання суми компенсації з податку доходів фізичних осіб одночасно з виплатою індексації грошового забезпечення при звільненні у Позивача відсутнє.

Крім того, стаття 165 Податкового Кодексу України визначає перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. У даному переліку відсутнє посилання на індексацію грошового забезпечення. Отже, утримання з індексації сум грошового забезпечення податку на доходи фізичних осіб, яка виплачена на виконання Рішення, було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства.

У зв`язку із зазначеним, Відповідачем було правомірно утримано з нарахованої на виконання Рішення суду суми 1,5% військового збору та 18% податку на доходи фізичних осіб, та законних підстав для здійснення нарахування та компенсації Відповідачу суми податку на доходи фізичних осіб, не було, а тому його позовні вимоги до Відповідача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

гідно Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 серпня 2020 року № 166 старшого солдата ОСОБА_1 , начальника сховища складів роти матеріального забезпечення, звільненого наказом командира 16 окремої бригади армійської авіації (по особовому складу) від 07 серпня 2020 року № 30-РС з військової служби у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 14 серпня 2020 року виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Відповідно до довідки щодо нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 14 серпня 2020 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , позивачу з січня 2016 року по листопад 2018 року (включно) не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення; з грудня 2018 року по 14 серпня 2020 року індексація грошового забезпечення нараховувалася та виплачувалася позивачу щомісяця.

Листом від 13 квітня 2021 року № 95/422 (а.с.21) військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача на його заяву від 29 березня 2021 року, зокрема, про те, що відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 6 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Фінансування військової частини НОМЕР_1 з січня 2016 року по лютий 2018 року за цими статтями видатків не здійснювалося, а тому грошове забезпечення, що виплачувалося позивачу, не індексувалось (індексація не виплачувалась та не нараховувалась). У Міністерства оборони України в межах наявного фінансового ресурсу відповідних коштів не було, а механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року, а також ненарахування та невиплати різниці між сумою індексації, належної до виплати в лютому 2018 року, і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року, (фіксованої суми індексації) за період з 01 березня 2018 року до 14 серпня 2020 року протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №380/6996/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково - визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року (включно); зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року (включно); визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 14 серпня 2020 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 14 серпня 2020 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та з урахуванням вимог абзаців третього, четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; в решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №380/6996/21 відповідачем 24.12.2023 року перераховано позивачу 13901,34 грн.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами вказана сума виплачена вже після утримання податку з доходів фізичних осіб 3108,36 грн. та військового збору у розмірі 259,03 грн.

Листом від 20.10.2022 №94/1218, відповідач надав відповідь на запит представника позивача та надав розрахунок суми коштів нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення по справі ОСОБА_1 , відповідно до якої відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період 2016 2018 років із застуванням базового місяця січень 2016 року.

Позивач вважаючи, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення відбувалась із неправильним визначенням базового місяця та є протиправною, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у справі №380/15738/22 позов ОСОБА_1 задоволено повністю - визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року в якості базового місяця при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у справі №380/15738/22 відповідачем 24.12.2023 року перераховано позивачу 63693,23 грн.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами вказана сума виплачена вже після утримання податку з доходів фізичних осіб 14241,96 грн. та військового збору у розмірі 1186,83 грн.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно утримано податок на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 , на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №380/6996/21 та на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у справі №380/15738/22, а тому звернувся до суду з даним позовом.

При вирішення вказаного спору суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, […] у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби регламентовано Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі - Порядок № 44).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, […], а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, […], за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (пункт 3 Порядку № 44).

Пунктами 4, 5 Порядку №44 визначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.

При виборі та застосуванні норм права ,судом врахована правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 29 липня 2020 року у справі №814/142/17.

Суд зазначає, що при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачеві грошового забезпечення при звільненні в повному розмірі грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена позивачеві одночасно з виплатою йому грошового забезпечення за наявності статусу військовослужбовця.

Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що належать до задоволення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

За наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року (включно) та за період з 01 березня 2018 року по 14 серпня 2020 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та з урахуванням вимог абзаців третього, четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №380/6996/21.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 компенсувати ОСОБА_1 суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року (включно) та за період з 01 березня 2018 року по 14 серпня 2020 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та з урахуванням вимог абзаців третього, четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №380/6996/21.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у справі №380/15738/22.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 компенсувати ОСОБА_1 суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року (включно) та за період з 01 березня 2018 року по 14 серпня 2020 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та з урахуванням вимог абзаців третього, четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року у справі №380/15738/22.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна