Справа № 480/13650/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови позивачу у нарахуванні щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області поновити нарахування та виплату позивачу щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн, з урахуванням виплаченої суми, на виконання вимог абз.1 п.1 постанови Уряду № 713, без застосування абз. 3 цього пункту постанови, оскільки абз. 3 п. 1 зазначеної постанови застосовується виключно при перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення, а не з метою усунення порушення права особи на належний розмір пенсійного забезпечення. Відповідач листом відмовив позивачу у здійсненні нарахування та виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, а тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Ухвалою суду від 28.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому суд визнає можливим вирішити справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, яка передбачає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а також враховуючи положення ч. 4 ст. 159 КАС України, відповідно до якої подання заяв по суті справи є правом учасників справи, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію, передбачену Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/2997/23 від 02.05.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі отриманої довідки, виданої Сумським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки № 47548 від 23.07.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідач, на виконання вказаного рішення суду, здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019.

Після проведення перерахунку відповідачем не була включена до складу пенсії щомісячна доплата в розмірі 2000 грн, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Уряду № 713, у розмірі 2000 грн, з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку з врахуванням щомісячної доплати, зазначивши, що після проведення перерахунку на виконання рішення суду у справі № 480/2997/23, розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000 грн, а тому підстави для нарахування щомісячної доплати відсутні.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення позивача визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Частиною 4 ст. 63 вказаного Закону № 2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до п. 5 Порядку № 45 (в редакції від 01.01.2016) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

30.08.2017 Уряд прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджені схеми посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.

На виконання ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ, Уряд 21.02.2018 прийнято Постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Підставою для перерахунку пенсії є довідка про розмір грошового забезпечення, видана уповноваженим органом.

Судом встановлено, що відповідач, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/2997/23, здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 проводився не у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для позивача нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тобто не з підстав встановлених Законом № 2262-XII, без відповідної заяви позивача чи рішення Кабінету Міністрів України.

Підставою ж для такого перерахунку слугувало рішення суду, яким було поновлено право позивача на отримання пенсії у належному розмірі з 01.04.2019.

14.07.2021 з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб, Урядом було прийнято постанову № 713 Про додатковий захист окремих категорій осіб.

Абзацом 1 п. 1 зазначеної постанови установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-XII (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Абзацом 3 цього ж пункту встановлено, що особам, зазначеним в абзацах 1 та 2 цього пункту, пенсії яких перераховувалися після 01.03.2018 (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24.03.2022 № 2146-ІХ Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо пенсій в разі втрати годувальника), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перерахунку збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перерахування не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

З аналізу даних норм постанови Уряду вбачається, що з 01.07.2021, особам яким призначено пенсію до 01.03.2018 до розмірів їх пенсій, визначених станом на 01.03.2018, установлено щомісячну доплату у сумі 2000 грн. При цьому, у випадку перерахування пенсії після 01.03.2018, така доплата не виплачується, крім випадків коли розмір пенсії після такого перерахунку збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії після перерахунку не досягла 2000 грн, щомісячна доплата встановлюється у сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Матеріалами справи підтверджується факт того, що після виконання рішення суду, яким поновлено порушене право позивача, розмір пенсії позивача збільшився.

Суд вважає, що збільшення розміру пенсії на підставі рішення суду в контексті спірних відносин не може розцінюватися як збільшення розміру пенсії у відповідності до норми абз. 3 п. 1 постанови Уряду № 713, оскільки таке збільшення сталося внаслідок відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії в належному розмірі з 01.04.2019, а не внаслідок перерахунку пенсії відповідно до норм спеціального Закону № 2262-XII, у зв`язку зі зміною правового регулювання, якими змінено складові грошового забезпечення

Відтак відповідач безпідставно керувався нормою абз. 3 п. 1 постанови Уряду № 713, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн з 01.07.2021, оскільки такі дії не відповідають критеріям правомірності, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України та зобов`язує відповідача нарахувати та виплатити з 01.07.2021 позивачу щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно із ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами 4, 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази, а саме: копію договору про надання правничої допомоги від 11.09.2023 № 11/09-03, укладеного між позивачем та адвокатом Шаповаленком Русланом Олександровичем; розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу; розрахункову квитанцію від 11.09.2023 щодо сплати 5000 грн, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ № 1041111, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія СМ № 000459.

Дослідивши надані представником позивача документи, суд враховує ту обставину, що справа є не складною, а спірні правовідносини не новими у судовій практиці. Отже, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем, як витрати на правову допомогу, про що свідчать зміст та обсяг позовної заяви.

З урахуванням досліджених судом доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає заявлені витрати неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, тому, враховуючи критерії необхідності та доцільності понесених витрат, обсяг наданих послуг, а також значення справи для позивача, суд дійшов висновку про можливість відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у заявленому представником позивача розмірі задоволенню не підлягають, суд визнає необхідним стягнути 1500 грн в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у нарахуванні щомісячної доплати ОСОБА_1 до пенсії у розмірі 2000 грн з 01.07.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал