Справа № 160/5026/23
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/5026/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2023, (суддя суду першої інстанції Рянська В.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/5026/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометиз ТАС» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення,

УСТАНОВИВ:

15.03.2023 Приватне акціонерне товариство «Дніпрометиз» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 169/32-00-07-06-19 від 27.02.2023 та № 171/32-00-07-06-19 від 27.02.2023.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результами перевірки Приватного акціонерного товариства ДНІПРОМЕТИЗ (далі також ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ), проведеної Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, було складено акт перевірки № 22/32-00-07-06-07-14/05393145 від 18.01.2023. На підставі зазначеного акту Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків 27.02.2023 прийняло оскаржувані податкові-повідомлення рішення, які позивач вважає протиправними. Вказує, що під час проведення перевірки контролюючому органу було надано всі необхідні первинні документи для підтвердження дотримання вимог Податкового кодексу України при формуванні розміру від`ємного значення суми з податку на додану вартість із контрагентами-постачальниками за період, що перевірявся. Господарські операції між ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ і ТОВ ПРОМІНСТРУМЕНТ ДНІПРО, ТОВ ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, що зумовлює хибність викладених в акті перевірки висновків податкового органу про неможливість здійснення господарських операцій, а тому вони не можуть бути покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Заперечень щодо фактичної зміни структури активів та зобов`язань, власного капіталу позивача внаслідок проведення господарських операцій з вказаними контрагентами відповідачем не зазначено. Висновки відповідача обґрунтовані недотриманням податкового законодавства іншими платниками податків -контрагентами позивача, яких відповідач дійшов з урахуванням даних з інформаційних систем ДПС України. Однак законодавство України не ставить виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит у залежність від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентами.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 17.11.2023 задовольнив адміністративний позов ПрАТ «ДНІПРОМЕТИЗ». Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 169/32-00-07-06-19 від 27.02.2023. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 171/32-00-07-06-19 від 27.02.2023. Стягнув зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства ДНІПРОМЕТИЗ судові витрати зі сплати судового збору у сумі 5368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що платники податків повинні дотримуватися розумної обачності при виборі контрагентів та укладенні з ним договорів, оскільки від цього залежить подальше фактичне їх виконання, отримання прибутку та формування податкового кредиту з податку на додану вартість (далі також ПДВ). Перевіркою ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ було встановлено порушення ним податкового законодавства у відносинах з контрагентами: ТОВ ПРОМІНСТРУМЕНТ ДНІПРО і ТОВ ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ, які за інформацією податкового органу не мають достатнього матеріально-технічного забезпечення для виготовлення продукції та її поставки за договорами, укладеними з позивачем. Зазначені підприємства не є виробниками поставлених товарів та не придбавали їх по ланцюгу постачання. Також відповідач вказав, що податковий орган має право збирати податкову інформацію про платників податків та використовувати її під час проведення документальних перевірок, у зв`язку з чим докази неможливості реального виконання господарських операцій (відсутність достатньої кількості працівників, основних засобів, неможливість встановлення походження товару/робіт/послуг, невідповідність між наданими до перевірки первинними документами та даними податкової інформації) належним чином зібрані та відображені в акті перевірки. Також, відповідач зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що податковий орган вправі використовувати наявну в нього податкову інформацію, яка містить в базах даних та є офіційною.

23.01.2024 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про заміну позивача його правонаступником. Зазначено, що ПрАТ «Дніпрометиз» припинено шляхом перетворення в ТОВ «Дніпрометиз ТАС», про що внесений запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань 05.12.2023.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Дніпрометиз ТАС» є правонаступником ПрАТ «Дніпрометиз».

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та замінити ПрАТ «Дніпрометиз» на його правонаступника ТОВ «Дніпрометиз ТАС» ().

28.02.2024 від відповідача надійшло клопотання про призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Розглянувши зазначене клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, справами незначної складності для цілей цього кодексу, зокрема, є справи про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на предмет спору, ця спарва є справою незначеної складності. Дану справу судом першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ () як платник податків станом на час проведення перевірки перебував на податковому обліку у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ за КВЕД: 24.34 Холодне волочіння дроту.

На підставі повідомлення від 18.11.2022 № 41/32-00-07-04-20, виданого Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, та наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.11.2022 № 130-п згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) уповноваженими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн, по деклараціям з податку на додану вартість за вересень 2022 року (вх. № від 19.10.2022, з урахуванням уточнюючих розрахунків).

18.01.2023 за результатами перевірки складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ № 22/32-00-07-06-07-14/05393145.

Відповідно до висновків вказаного акта перевірки дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року у декларації від`ємного значення з ПДВ встановлено такі порушення:

- абз. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44, ст. 201 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за вересень 2022 року на суму 29642 гривень, що призвело до порушення:

- п.200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у вересні 2022 року в розмірі 23263 гривень;

- п.200.1, абз. б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у вересні 2022 року у розмірі 6379 гривень.

Крім того, на порушення підпункту б п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту в п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України у підприємства відсутнє право на бюджетне відшкодування за вересень 2022 року на суму 42352 гривні.

Під час перевірки податковий орган дійшов висновку про неможливість (нереальність) здійснення господарської діяльності між ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ і ТОВ ПРОМІНСТРУМЕНТ ДНІПРО, ТОВ ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ, оскільки контролюючим органом, за результатами аналізу ЄРПН, даних АІС Податковий блок встановлено відсутність у вказаних контрагентів позивача можливості здійснення господарських операцій (відсутність технічної та матеріальної бази для виробництва товару; невстановлення фактичних виробників по ланцюгу придбання товарів; неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з урахуванням часу, місцезнаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів).

На підставі акту перевірки № 22/32-00-07-06-07-14/05393145 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № 169/32-00-07-06-19 від 27.02.2023, яким ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 6379 грн за податковою декларацією № від 19.10.2022 за вересень 2022 року та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 3189,50 грн.

Також на підставі зазначеного акту відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 171/32-00-07-06-19 від 27.02.2023, яким ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за податковою декларацією № від 19.10.2022 за вересень 2022 року на суму 23263 грн.

Предметом розгляду даної адміністративної справи є правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платника податків.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, на підставі яких прийнято податкові повідомлення рішення є необґрунтованими, а рішення про зменшення від`ємного значення та бюджетного відшкодування підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності з п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а)бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б)залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, від`ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об`єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов`язання) та від`ємником (податковим кредитом). Від`ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії - віднімання, і в силу дії об`єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.

Встановлені обставини справи свідчать, що податковий орган не визнає господарських операцій позивача з його контрагентами з підстав не надання сертифікатів якості товару, не підтвердження походження товару по ланцюгу його постачання, відсутності матеріальних та технічних можливостей у контрагентів позивача на здійснення господарських операцій.

При цьому, судом встановлено, що 06.10.2021 між ТОВ ПРОМІНСТРУМЕНТ ДНІПРО (продавцем) і ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу № 1273/21, відповідно до умов якого продавець зобов`язаний передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити інструмент (товар) за договірними цінами на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Кількість, номенклатура, нормативна документація та технічні вимоги кожної партії товару вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано такі документи (в копіях): договір купівлі-продажу № 1273/21 від 06.10.2021; специфікації до вказаного договору № 30 від 27.04.2022, № 31 від 27.04.2022, № 64 від 27.07.2022, № 67 від 29.07.2022, № 70 від 16.08.2022, № 72 від 29.08.2022, № 73 від 05.09.2022, № 74 від 15.09.2022, № 75 від 23.09.2022, № 76 від 23.09.2022, № 77 від 28.09.2022; накладна № СФ-0000066 від 28.04.2022; ТТН № 66 від 28.04.2022; прибутковий ордер № 370 від 28.04.2022; накладна № СФ-0000063 від 28.04.2022; прибутковий ордер № 254 від 28.04.2022; накладна № СФ-0000122 від 03.08.2022; прибутковий ордер № 508 від 03.08.2022; накладна № СФ-0000127 від 08.08.2022; прибутковий ордер № 617 від 08.08.2022; прибутковий ордер № 532 від 08.08.2022; накладна № СФ-0000134 від 22.08.2022; прибутковий ордер № 566 від 22.08.2022; накладна № СФ-0000144 від 02.09.2022; прибутковий ордер № 598 від 02.09.2022; накладна № СФ-0000154 від 09.09.2022; прибутковий ордер № 627 від 07.09.2022; накладна № СФ-0000159 від 22.09.2022; прибутковий ордер № 659 від 22.09.2022; накладна № СФ-0000161 від 30.09.2022; прибутковий ордер № 684 від 30.09.2022; накладна № СФ-0000162 від 27.09.2022; прибутковий ордер № 899 від 27.09.2022; накладна № СФ-0000170 від 30.09.2022; ТТН № 170 від 30.09.2022; прибутковий ордер № 922 від 30.09.2022; виставлені ТОВ ПРОМІНСТРУМЕНТ ДНІПРО рахунки покупцю ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ № СФ-0000066 від 26.04.2022, № СФ-0000063 від 21.04.2022, № СФ-0000122 від 22.07.2022, № СФ-0000127 від 28.07.2022, № СФ-0000134 від 10.08.2022, № СФ-0000144 від 23.08.2022, № СФ-0000154 від 05.09.2022, № СФ-0000159 від 12.09.2022, № СФ-0000161 від 22.09.2022, № СФ-0000162 від 23.09.2022, № СФ-0000170 від 28.09.2022; платіжні доручення про здійснення ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ оплати за договором № 1273/21 від 06.10.2021 (із зазначенням номеру і дати рахунку у призначенні платежу) на рахунок ТОВ ПРОМІНСТРУМЕНТ ДНІПРО № 3636 від 26.05.2022, № 3640 від 26.05.2022, № 6355 від 02.09.2022, № 6519 від 07.09.2022, № 6520 від 07.09.2022, № 6884 від 21.09.2022, № 7221 від 03.10.2022, № 7445 від 07.10.2022, № 7758 від 21.10.2022, № 7876 від 26.10.2022, № 7217 від 03.10.2022, № 7272 від 05.10.2022.

21.08.2020 між ТОВ ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ (продавцем) і ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу № 1023/20, відповідно до умов якого продавець зобов`язаний передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити матеріали (товар) за договірними цінами на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Кількість, номенклатура, нормативна документація та технічні вимоги кожної партії товару вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано такі документи (в копіях): договір купівлі-продажу № 1023/20 від 21.08.2020; специфікації до вказаного договору № 40 від 27.07.2022, № 42 від 19.08.2022, № 43 від 19.08.2022, № 44 від 24.08.2022, № 45 від 29.08.2022, № 46 від 12.09.2022; видаткова накладна № РН-0000415 від 30.08.2022; ТТН № 415 від 30.08.2022; прибутковий ордер № 674 від 30.08.2022; видаткова накладна № РН-0000414 від 30.08.2022; ТТН № 414 від 30.08.2022; прибутковий ордер № 676 від 30.08.2022; видаткова накладна № РН-0000413 від 30.08.2022; ТТН № 413 від 30.08.2022; прибутковий ордер № 675 від 30.08.2022; видаткова накладна № РН-0000432 від 06.09.2022; ТТН № 0000432 від 06.09.2022; прибутковий ордер № 706 від 06.09.2022; видаткова накладна № РН-0000450 від 15.09.2022; ТТН № 450 від 15.09.2022; прибутковий ордер № 735 від 15.09.2022; видаткова накладна № РН-0000454 від 19.09.2022; ТТН № 454 від 19.09.2022; прибутковий ордер № 749 від 19.09.2022; виставлені ТОВ ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ рахунки-фактура покупцю ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ № СФ-Ін10606 від 27.07.2022, № СФ-Ін10699 від 19.08.2022, № СФ-Ін10700 від 19.08.2022, № СФ-Ін10714 від 22.08.2022, № СФ-Ін10706 від 19.08.2022, № СФ-Ін10813 від 12.09.2022; платіжні доручення про здійснення ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ оплати за договором № 1023/20 від 21.08.2020 (із зазначенням номеру і дати рахунку у призначенні платежу) на рахунок ТОВ ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ № 5273 від 28.07.2022, № 6409 від 06.09.2022, № 6050 від 23.08.2022, № 6410 від 06.09.2022, № 6023 від 22.08.2022, № 6407 від 06.09.2022, № 6134 від 25.08.2022, № 6764 від 16.09.2022, № 6411 від 06.09.2022, № 6843 від 20.09.2022, № 6691 від 13.09.2022, № 7593 від 14.10.2022.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Надані позивачем для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, первинні документи відображають зміст та обсяг укладених договорів, містять всі необхідні реквізити, та обов`язкові посвідчення, що вказує на безпідставність висновків податкового органу про заниження позивачем ПДВ, сплачених в ціні товару, поставленого на адресу позивача.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час проведення перевірки, податковим органом зазначено про порушення позивачем вимог податкового законодавства з огляду на аналіз податкової інформації про відсутність у контрагентів позивача трудових та матеріальних ресурсів, не підтвердження походження товару, не надання сертифікатів якості товару.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки відповідача необґрунтованими з огляду на наступне.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Так, Рішенням Європейського суду з прав людини у справах І Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Аналогічна правова позиція викладена і у п.38 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі Інтерсплав проти України (2007 рік, заява №803/02), а саме: … коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Відтак, наявність у податкового органу інформації, яка може свідчити про порушення третіми особами податкової дисципліни, не може вказувати на відсутність у позивача права на формування податкового кредиту, за відсутності у податкового органу доказів участі платника в таких зловживаннях.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з надання послуг позивачеві, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили несумлінність позивача як платника податків.

Верховним Судом по справі №К/990/4256/17 від 27.02.2018 року зроблено висновок, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договором цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв`язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту, про що також зазначено в рішенні Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10.

Що стосується посилань податкового органу на відомості інформаційних баз даних в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, як джерела інформації під час проведення перевірки, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.11.2019 року по справі № 826/11629/16.

Так, рух активів при здійсненні вище вказаних операцій підтверджується документами про оплату, накладними, укладеними договорами, документами податкового обліку, копії яких долучені до матеріалів справи та були досліджені судом.

Вищезазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які відповідно до ст.ст. 198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

У товарно-транспортних накладних по відносинам позивача з ТОВ ПРОМІНСТРУМЕНТ ДНІПРО № 66 від 28.04.2022, № 170 від 30.09.2022 зазначено вантажовідправника - ТОВ ПРОМІНСТРУМЕНТ ДНІПРО, замовника, вантажоодержувача і автомобільного перевізника - ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ, містяться відомості про автомобіль Fiat Dukato, номерний знак НОМЕР_1 , водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 .

У товарно-транспортних накладних по відносинам позивача з ТОВ ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ № 415 від 30.08.2022, № 414 від 30.08.2022, № 413 від 30.08.2022, № 0000432 від 06.09.2022, № 450 від 15.09.2022, № 454 від 19.09.2022 зазначено вантажовідправника ТОВ ЕНЕРДЖІ ГРУП ІНВЕСТ, замовника, вантажоодержувача і автомобільного перевізника - ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ, містяться відомості про автомобіль Fiat Dukato, номерний знак НОМЕР_1 , водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 .

Відповідно до наданої позивачем копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу Fiat Dukato, номерний знак НОМЕР_1 , є ТОВ УЛФ-ФІНАНС.

Відповідно до договору фінансового лізингу № 10846/07/21-Г від 23.07.2021, укладеного між ТОВ УЛФ-ФІНАНС (лізингодавцем) і ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ (лізингоодержувачем), та акту (видаткової накладної) від 30.07.2021 прийому-передачі об`єкта лізингу до договору фінансового лізингу № 10846/07/21-Г від 23.07.2021, транспортний засіб Fiat Dukato, номерний знак НОМЕР_1 , перебуває у користуванні ПРАТ ДНІПРОМЕТИЗ.

Також позивачем надано копію посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого ОРЕВ УДАІ УМВС в Дніпропетровській області 12.07.1996 на ім`я ОСОБА_1 .

Щодо посилання відповідача на нездійснення перереєстрації вказаного транспортного засобу за позивачем суд зазначає, що згідно з пунктом 27 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388, транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою - лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем. Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.

Крім того, в акті перевірки, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржувані податкові-повідомлення рішення, були відсутні зауваження до наданих позивачем товарно-транспортних накладних з наведених відповідачем у додаткових поясненнях підстав.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, акт документальної перевірки - документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати; довідка документальної перевірки - документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 5 Розділу ІІ зазначеного Порядку, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Зібраними у справі доказами підтверджуються господарські операції позивача, а відтак спростовуються висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Крім того, суд зазначає, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у всіх первинних документах та документах бухгалтерської звітності (договори, рахунки, банківські виписки), а також не зазначав про порушення вимог чинного податкового законодавства при їх формуванні.

При цьому, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2023 у справі № 360/1283/20 та від 03.03.2023 у справі № 804/644/16.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем в повному обсязі підтверджено фактичне здійснення господарських операцій, відображених в його податковій звітності, відповідачем наведеного не спростовано, відтак достатніми є підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Дніпрометиз ТАС».

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави ля зміни чи скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 в адміністративній справі № 160/5026/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш