Справа № 420/5261/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/5261/23

Перша інстанція: суддя Левчук О.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар Афанасенко Ю.М.,

за участю: представника відповідача Панчошака О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі № 420/5261/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРТМЕТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2023 року ТОВ «ЗАРТМЕТ» звернулось з адміністративним позовом до суду першої інстанції, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000020/2 від 10.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000021/2 від 18.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000030/2 від 23.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000031/2 від 24.02.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що під час митного оформлення були надані усі необхідні документи, які ідентифікували товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавались обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару, а відповідач неправомірно здійснив коригування митної вартості товару.

Водночас, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Разом з тим, ні в рішенні ні в картці відмови не наведено жодного обґрунтування підстав вважати, що неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість. При цьому, надані до митного оформлення документи підтверджували заявлену митну вартість, однак в оскаржуваних рішеннях не зазначено конкретні обставини, що викликають сумніви та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів, не встановлено чіткий перелік документів, що повинні підтвердити ті обставини, що викликали сумнів у достовірності наданої інформації, а зазначено лише відсутність підтвердження ціни, яка була сплачена.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № 23UA67U0 від 09.02.2023; 23UA93U7 від 18.02.2023; 23UA16U0 від 23.02.2023; 23UA71U1 від 24.02.2023 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000020/2 від 10.02.2023; № UA500020/2023/000021/2 від 18.02.2023; № UA500020/2023/000030/2 від 23.02.2023; № UA500020/2023/000031/2 від 24.02.2023 . Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини третьої статті 64 МК України, та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час, експорту в Україну з тієї ж країни та аналогічним комерційним умовам, є більшим. Таким чином, Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000020/2 від 10.02.2023; № UA500020/2023/000021/2 від 18.02.2023; № UA500020/2023/000030/2 від 23.02.2023; № UA500020/2023/000031/2 від 24.02.2023.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 13 липня 2023 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000020/2 від 10.02.2023.

Визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000021/2 від 18.02.2023.

Визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000030/2 від 23.02.2023.

Визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000031/2 від 24.02.2023.

Стягнув з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРТМЕТ судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 491,32 грн. (шість тисяч чотириста дев`яносто одна гривня 32 копійки).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Одеська митниця подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не врахував, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів;

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 30.01.2023 між компанією Keo Sang Estonia OU (постачальник) та ТОВ ЗАРТМЕТ (покупець) укладено договір поставки № KSE/ZM-2, згідно якого постачальник зобов`язується доставити, а покупець оплатити і прийняти пофарбований/оцинкований/алюмооцинкований/ з покриттям цинк-магній сталевий лист в рулонах відповідно до стандартів, в номенклатурі та за цінами, зазначеними в інвойсах, що є невід`ємною частиною договору (а.с. 52-55, т. 1).

09.02.2023 декларантом ТОВ ЗАРТМЕТ подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA67U0 щодо товару: 1) прокат плоский з оцинкованої сталі завширшки 600 мм. або більше, з полімерним покриттям у відповідності з EN10346 DX51D Zn120 (BIG GRAIN MATT) у рулонах розмірами 0,45 мм х 1250 мм, колір RAL7016, 4 рулони 17,70 т. нетто; 2) прокат плоский з оцинкованої сталі завширшки 600 мм. або більше, з полімерним покриттям у відповідності з EN10346 DX51D Zn90 (DUAL BGM) у рулонах розмірами 0,40 мм х 125 мм, колір RAL7024, 1 рулон 3,57 т нетто, торгівельна марка: нема даних; виробник: KG DONGBU STEEL CO., LTD, країна виробництва: KR Республіка Корея (а.с. 74-75, т. 2).

10.02.2023 за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000020/2, у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару, а саме: 1) відповідно до пп. в п. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно розділу 4 контракту витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) згідно п. 1 розд. 2 документами, які підтверджують митну вартість товарів є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 53 Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил…., затверджених наказом МФО від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця введення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару; 3) крім того, подані до митного оформлення документи мають різну щільність друку та різні шрифти, різну мову, митниця не наполягає на даному факті, але це може свідчити про факт їх підробки. Зокрема у рахунку на оплату транспортних послуг № 98 від 07.02.2023 фраза страхування вантажу не відбувалось здійснено іншим шрифтом, ніж інший текст документів, та нижче підпису та печатки перевізника.

Митним органом відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України та ч. 3 ст. 53 МК України було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи:

1) мину декларацію країни відправлення з перекладом на Українську мову; 2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товарів або сировини.

10.02.2023 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 10.02.2023 № б/н з повідомленням, що у встановлений термін додаткові документи надаватися не будуть. Отже, декларантом не подано усі документи, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в ч. 2-4 ст. 53 МК України, розбіжності не спростовано. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 64 МК України, та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час, експорту в Україну з тієї ж країни та аналогічними комерційними умовами є більшим, було проведено аналіз баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товару є більшим ніж заявлено декларантом по товару № 1 та відповідає 2,09 дол. США /кг нетто (МД №UA500020/2022/018555 від 24.10.2022), ніж заявлено декларантом 1,35 дол. США/ кг нетто. (а.с. 91-92, т. 2).

18.02.2023 декларантом ТОВ ЗАРТМЕТ подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA93U7 щодо товару: прокат плоский з оцинкованої сталі завширшки 600 мм. або більше, з полімерним покриттям у відповідності з EN10346 DX51D Zn120 (BIG GRAIN MATT) у рулонах розмірами 0,45 мм х 1250 мм, колір RAL8019, 4 рулони -19,140 т нетто; торгівельна марка: нема даних; виробник: KG DONGBU STEEL CO., LTD, країна виробництва: KR Республіка Корея (а.с. 8-9, т. 2).

18.02.2023 за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000021/2, у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Згідно розділу 4 контракту витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до інвойсу від 14.02.2023 № KSE-300123/F01/2 поставка товарів здійснюється на умовах FCA Констанца, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірки правильність визначення митної вартості самих товарів; 3) для підтвердження митної вартості надано комерційну пропозицію від 20.01.2023 № KSE-300123/F01/2, проте термін дії її закінчився 27.01.2023, тобто ще до укладання договору від 30.01.2023 № KSE/ZM-2 та виставленого інвойсу від 14.02.2023 № KSE-300123/F01/2; 4) згідно п. 1 розд. 2 документами, які підтверджують митну вартість товарів є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 53 Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил…., затверджених наказом МФО від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця введення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару; 5) крім того, подані до митного оформлення документи мають різну щільність друку та різні шрифти, різну мову, митниця не наполягає на даному факті, але це може свідчити про факт їх підробки.

Митним органом відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України та ч. 3 ст. 53 МК України було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: 1) митну декларацію країни відправлення з перекладом на українську мову; 2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 3) рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товарів або сировини.

18.02.2023 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 18.02.2023 № б/н з повідомленням, що у встановлений термін додаткові документи надаватися не будуть. Отже декларантом не подані усі документи, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в ч. 2-4 ст. 53 МК України, розбіжності не спростовано.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим, ніж заявлено декларантом по товару № 1 та відповідає 2,09 дол. США /кг нетто (МД №UA500020/2022/018555 від 24.10.2022), ніж заявлено декларантом 1,33 дол. США/ кг нетто. (а.с. 43-44, т. 2).

23.02.2023 декларантом ТОВ ЗАРТМЕТ подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA16U0 щодо товару прокат плоский з оцинкованої сталі завширшки 600 мм. або більше, з полімерним покриттям у відповідності з EN10346 DX51D Zn120 (BIG GRAIN MATT) у рулонах розмірами: 0,45 мм х 1250 мм, колір RAL7016, 1 рулон 4,510 т. нетто; 0,45 мм х 1250 мм, колір RAL8019, 2 рулони -9,530 т нетто; 0,45 мм х 1250 мм, колір RAL7024, 1 рулон 4,950 т. нетто. торгівельна марка: нема даних; виробник: KG DONGBU STEEL CO., LTD, країна виробництва: KR Республіка Корея (а.с. 98-99, т. 2).

23.02.2023 результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000030/2, у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару, а саме: 1) відповідно до пп. в п. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає спліт за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 1.2 контракту ціна товару включає вартість пакування та маркування. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах FCA Констанца, тобто вартість страхування не включена у вартість товару.

У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів; 3) згідно п. 1 розд. 2 документами, які підтверджують митну вартість товарів є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 53 Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил…., затверджених наказом МФО від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця введення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Проте декларантом надано лише рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційна послуги від 21.02.2023 № 145, яка не містить інформації щодо умов поставки товару, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування. Митним органом відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України та ч. 3 ст. 53 МК України було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товарів або сировини.

23.02.2023 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 23.02.2023 № б/н з повідомленням, що у встановлений термін додаткові документи надаватися не будуть. Декларантом, виявлені розбіжності не спростовано та не підтверджено документально таку складову митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідач зазначив, що декларантом не надано витребувані митним органом документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в ч. 2-4 ст. 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз цінової інформації, як міститься в ЄАІС Держмитслужби України, з урахуванням опису та фізичних характеристик товару, що продається на аналогічних комерційних умовах, експорт в Україну здійснюється з тієї ж країни і час експорту який збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, та встановлено, що рівень митної вартості побідного (аналогічного) товару № 1, митне оформлення якого вже здійснено ТОВ ЗАРТМЕТ є більшим та становить 2,09 дол. США /кг нетто (МД від 13.10.2022 №UA408020/2022/46433, МД від 24.10.2022 №UA50020/2022/18555), ніж заявлено декларантом 1,33 дол. США/ кг нетто. (а.с. 115-116, т. 2).

24.02.2023 декларантом ТОВ ЗАРТМЕТ подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA71U1 щодо товару: прокат плоский з оцинкованої сталі завширшки 600 мм. або більше, з полімерним покриттям у відповідності з EN10346 DX51D Zn120 (BIG GRAIN MATT) у рулонах розмірами 0,45 мм х 1250 мм, колір RAL7016, 1 рулон 4,510 т. нетто; 0,45 мм х 1250 мм, колір RAL8019, 3 рулони -14,600 т нетто; торгівельна марка: нема даних; виробник: KG DONGBU STEEL CO., LTD, країна виробництва: KR Республіка Корея (а.с. 50-51, т. 2).

24.02.2023 результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000031/2, у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару, а саме: 1) відповідно до пп. в п. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 1.2 контракту ціна товару включає вартість пакування та маркування. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах FCA Констанца, тобто вартість страхування не включена у вартість товару.

У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірки правильність визначення митної вартості самих товарів; 3) згідно п. 1 розд. 2 документами, які підтверджують митну вартість товарів є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 53 Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил…., затверджених наказом МФО від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця введення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Проте декларантом надано лише рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційна послуги від 22.02.2023 № 146, яка не містить інформації щодо умов поставки товару, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

Митним органом відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України та ч. 3 ст. 53 МК України було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товарів або сировини.

24.02.2023 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 24.02.2023 № б/н з повідомленням, що у встановлений термін додаткові документи надаватися не будуть. Декларантом, виявлені розбіжності не спростовано та не підтверджено документально таку складову митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Декларантом не надано витребувані митним органом документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в ч. 2-4 ст. 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз цінової інформації, як міститься в ЄАІС Держмитслужби України, з урахуванням опису та фізичних характеристик товару, що продається на аналогічних комерційних умовах, експорт в Україну здійснюється з тієї ж країни і час експорту який збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, та встановлено, що рівень митної вартості побідного (аналогічного) товару № 1, митне оформлення якого вже здійснено ТОВ ЗАРТМЕТ є більшим та становить 2,09 дол. США /кг нетто (МД від 13.10.2022 №UA408020/2022/46433, МД від 24.10.2022 №UA50020/2022/18555), ніж заявлено декларантом 1,33 дол. США/ кг нетто. (а.с. 65-66, т. 2).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не підтверджено належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та, як наслідок, не доведено правомірності коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості № UA500020/2023/000020/2 від 10.02.2023, № UA500020/2023/000021/2 від 18.02.2023, № UA500020/2023/000030/2 від 23.02.2023, № UA500020/2023/000031/2 від 24.02.2023 підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Митного кодексу України

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно із частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7 ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 року по справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 року по справі № 803/1212/14.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, у рішенні про коригування митної вартості від 10.02.2023 № UA500020/2023/000020/2 зазначено, що його прийнято у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару, а саме: 1) відповідно до пп. в п. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає спліт за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно розділу 4 контракту витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) згідно п. 1 розд. 2 документами, які підтверджують митну вартість товарів є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 53 Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил…., затверджених наказом МФО від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця введення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару; 3) крім того, подані до митного оформлення документи мають різну щільність друку та різні шрифти, різну мову, митниця не наполягає на даному факті, але це може свідчити про факт їх підробки. Зокрема у рахунку на оплату транспортних послуг № 98 від 07.02.2023 фраза страхування вантажу не відбувалось здійснено іншим шрифтом, ніж інший текст документів, та нижче підпису та печатки перевізника (а.с.82,т.2).

В рішенні від 18.02.2023 № UA500020/2023/000021/2, зазначено, що його прийнято у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно розділу 4 контракту витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Про те, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до інвойсу від 14.02.2023 № KSE-300123/F01/2 поставка товарів здійснюється на умовах FCA Констанца, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірки правильність визначення митної вартості самих товарів; 3) для підтвердження митної вартості надано комерційну пропозицію від 20.01.2023 № KSE-300123/F01/2, проте термін дії її закінчився 27.01.2023, тобто ще до укладання договору від 30.01.2023 № KSE/ZM-2 та виставленого інвойсу від 14.02.2023 № KSE-300123/F01/2; 4) згідно п. 1 розд. 2 документами, які підтверджують митну вартість товарів є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 53 Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил…., затверджених наказом МФО від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця введення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару; 5) крім того, подані до митного оформлення документи мають різну щільність друку та різні шрифти, різну мову, митниця не наполягає на даному факті, але це може свідчити про факт їх підробки.

В рішенні від 23.02.2023 № UA500020/2023/000030/2, вказано, що його прийнято у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару, а саме: 1) відповідно до пп. в п. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає спліт за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 1.2 контракту ціна товару включає вартість пакування та маркування. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах FCA Констанца, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірки правильність визначення митної вартості самих товарів; 3) згідно п. 1 розд. 2 документами, які підтверджують митну вартість товарів є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 53 Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил…., затверджених наказом МФО від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця введення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару. Проте декларантом надано лише рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційна послуги від 21.02.2023 № 145, яка не містить інформації щодо умов поставки товару, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

В рішенні від 24.02.2023 № UA500020/2023/000031/2, вказано, що його прийнято у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару, а саме: 1) відповідно до пп. в п. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає спліт за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 1.2 контракту ціна товару включає вартість пакування та маркування. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах FCA Констанца, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірки правильність визначення митної вартості самих товарів; 3) згідно п. 1 розд. 2 документами, які підтверджують митну вартість товарів є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 53 Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил…., затверджених наказом МФО від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця введення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару. Проте декларантом надано лише рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційна послуги від 22.02.2023 № 146, яка не містить інформації щодо умов поставки товару, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до усіх оскаржуваних чотирьох рішень про коригування митної вартості першою претензією митного органу була відсутність наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Окрім того, обставинами, з`ясованими судами першої та апеляційної інстанцій підтверджується, що у контракті від 30.01.2023 № KSE/ZM-2, пунктом 1.2 визначено, що ціна товару включає вартість пакування та маркування.

Також матеріалами справи підтверджено, а саме з митних декларацій від 09.02.2023 № 23UA67U0, від 18.02.2023 № 23UA93U7, від 23.02.2023 № 23UA16U0, від 24.02.2023 № 23UA71U1 вбачається, що в них в графі 37 вказано процедуру постачання ZZ00 (а.с. 8-9, 50-51, 74-75, 98-99 т. 2).

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митних декларацій поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку, що ціна товару включає в себе вартість упаковки та маркування, а тому відповідно до приписів підпункту в пункту 1 частини 10 статті 58 МК України ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості, та, відповідно вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 18 грудня 2019 року по справі № 160/8775/18 та постанові від 06 лютого 2020 року по справі № 520/10709/18.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості № UA500020/2023/000020/2 від 10.02.2023, № UA500020/2023/000021/2 від 18.02.2023, № UA500020/2023/000030/2 від 23.02.2023, № UA500020/2023/000031/2 від 24.02.2023 на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару (пакування), внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, є неспроможними.

Щодо другої претензії митного органу, відносно підтвердження витрат на транспортування, колегія суддів зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на транспортування декларантом ТОВ ЗАРТМЕТ до митного органу надавались рахунки на оплату транспортно-експедиційний послуг, довідка про транспортно-експедиційні витрати (а.с. 16, 55, 56, 82, 111 ,т. 2)

В той же час, суд першої інстанції слушно зауважив, що зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості № UA500020/2023/000020/2 від 10.02.2023, № UA500020/2023/000021/2 від 18.02.2023, № UA500020/2023/000030/2 від 23.02.2023, № UA500020/2023/000031/2 від 24.02.2023 не вбачається, яким саме чином обставини не ненадання інших документів, визначених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. Вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Верховний Суд в постанові від 31 травня 2019 року по справі № 804/16553/14 зазначив, що законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).

Контраргументів з цього приводу апеляційна скарга не містить.

Отже, з урахуванням наведеного колегія суддів констатує, що оскільки митним законодавством не визначено вид доказів, яким повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товару (ів), тому надані позивачем до митного органну рахунки на оплату транспортно-експедиційний послуг та довідка про транспортно-експедиційні витрати рахунки про оплату транспортних послуг (а.с. 16, 55, 56, 82, 111 ,т. 2) є допустимими доказами на підтвердження розміру витрат на перевезення товарів.

Вирішуючи спірне питання щодо відсутності будь-якої інформації щодо здійснення/не здійснення позивачем страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, суд першої інстанції ґрунтовно зазначив, що у рахунку на оплату № 98 від 07.02.2023, який надавався до митного оформлення, було вказано, що страхування не відбувалось.

Принагідно слід зазначити, що відповідно до умов Договору поставки №KSE/ZM-2 від 30.01.2023 у покупця немає обов`язку перед постачальником щодо укладення договору страхування.

З огляду на вищевикладене колегія суддів зазначає, що у разі, якщо товар фактично не страхувався, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 березня 2023 року по справі № 420/18880/21, від 23 вересня 2021 року по справі № 814/1043/16.

До того ж слід зазначити, що апелянтом до суду не надано доказів на підтвердження здійснення страхування товару сторонами Договору.

В той же час, ціна товару, що зазначена у комерційній пропозиції, повністю співпадає з ціною, зазначеною у рахунку-фактурі від 14.02.2023, відтак сумнівів у її достовірності не викликає (а.с. 12, 14 ,т. 2).

Щодо претензій митного органу відносно строку дії комерційної пропозиції від 20.01.2023 № KSE-300123/F01/2 суд першої інстанції зауважив, що згідно із приписами частини 2 статті 53 МК України комерційна пропозиція не віднесена до переліку документів, обов`язкових для подання до митного оформлення товару, тобто не є обов`язковою складовою при встановленні його митної вартості, а недоліки комерційної пропозиції не можуть вважатися перешкодою при наявності можливості встановлення митної вартості на підставі інших документів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року по справі № 804/7757/16.

Також колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що подані до митного оформлення документи мають різну щільність друку та різні шрифти, різну мову, митниця не наполягає на даному факті, оскільки зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості не вбачається, яким саме чином ці обставини мають вплив на достовірність визначення позивачем задекларованої митної вартості.

Водночас слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 23.04.2019 по справі № 810/1479/16 акцентував увагу, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що доводи, які зазначені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості № UA500020/2023/000020/2 від 10.02.2023, № UA500020/2023/000021/2 від 18.02.2023, № UA500020/2023/000030/2 від 23.02.2023, № UA500020/2023/000031/2 від 24.02.2023 не є підставою для коригування митної вартості товару.

Водночас, відповідачем не надано ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанції доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Що стосується посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС, то формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 21.02.2018 року у справі № 820/17417/14 та від 04.09.2018 року у справі №818/1186/17.

До того ж Верховний Суд у постановах від 19.02.2019 по справі № 805/2713/16-а, від 25.11.2020 по справі № 1.380.2019.001657, від 15.06.2021 по справі № 804/2584/16 наголосив, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Додатково колегія суддів звертає увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Слід також зазначити, що посилання митного органу на наявність інформації про іншу вартість подібного товару не можуть вважатись обґрунтованими, оскільки у спірному випадку позивач діяв на підставі Договору, визначених в ньому умов та цін.

Діюче законодавство надає право сторонам угоди визначати умови господарських операцій за певною домовленістю у цих операціях, що і було дотримано позивачем та його контрагентом.

Отже, самостійне визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін Договору за умови їх підтвердження належними документами. Таким правом чинним законодавством відповідача не наділено.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив, що викладені у спірних рішеннях зауваження митного органу до достовірності відомостей про митну вартість товарів, є необґрунтованими, і будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ ЗАРТМЕТ митної вартості товару судом не встановлено.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості № UA500020/2023/000020/2 від 10.02.2023 , № UA500020/2023/000021/2 від 18.02.2023 , № UA500020/2023/000030/2 від 23.02.2023 , № UA500020/2023/000031/2 від 24.02.2023 підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для задоволення поданої скарги, посилається лише на висновки оскаржуваного рішення. Водночас, як вже зазначалось вище такі висновки спростовуються матеріалами справи та судом усім наведеним висновкам надано оцінку.

У зв`язку із чим, не обґрунтованими є доводи митниці про те, що відомості про митну вартість товарів були неповними, не конкретизовані, не зазначено, які витрати як складові митної вартості товарів не підтверджені або не включені.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Ураховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін не має, оскільки апеляційним судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРТМЕТ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі № 420/5261/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 29 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк