Справа № 120/18331/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 лютого 2024 р. Справа № 120/18331/23

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

07.12.2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 99 від 29.09.2023 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії в частині "Зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004" ОСОБА_1 ;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період навчання з 01.12.1980 року по 01.12.1981 року в професійно-технічному училищі №17 міста Ленінакан Вірменської РСР по спеціальності ткаля (ткачиха) на автоматичних ткацьких верстатах (станках).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності.

25.09.2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії та зарахування до стажу періоду навчання з 01.12.1980 року по 01.12.1981 року.

За результатами розгляду заяви, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 99 від 29.09.2023 року відмовлено позивачу в зарахуванні стажу навчання з 01.12.1980 року по 01.12.1981 року, оскільки відсутня печатка на першій сторінці атестату.

Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачі відзиви на позовну заяву не подали, при цьому, копія ухвали про відкриття провадження була доставлена до їх електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" 12.12.2023 року, що підтверджується відповідною довідкою.

Таким чином, оскільки відповідачі зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, самостійно визначивши адресу електронної пошти для листування із ними, суд приходить до висновку, що в силу положень ст. ст. 18, 268 КАС України, ухвала суду від 12.12.2023 року вважається врученою відповідачам 12.12.2023 року в електронній формі шляхом її направлення на офіційні електронні адреси.

З довідки про доставку електронного листа, сформованої в автоматизованій системі діловодства спеціалізованого суду, судом апеляційної інстанції встановлено, що копію рішення суду від 19 жовтня 2021 року доставлено до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 20 жовтня 2021 року, що з огляду на наведені вище положення є датою вручення судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачами відзивів у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вище викладене, на думку суду, наявні підстави для вирішення даної справи за наявними у ній матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області і отримує пенсію по інвалідності.

25.09.2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії та зарахування до стажу періоду навчання з 01.12.1980 року по 01.12.1981 року.

За принципом екстериторіальності зазначена заява розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

За результатами розгляду заяви, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.09.2023 року № 99 відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії в частині "Зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004 року".

Рішення мотивовано тим, що до заяви про зарахування стажу додано атестат про навчання з 01.12.1980 року по 01.12.1981 року, виданий 21.05.1982 року, але відсутня печатка на першій сторінці атестату, а тому зарахувати цей період стажу роботи неможливо.

Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, (далі-Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( далі-Закон №1058) визначено, що у солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із частинами 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 794 від 04.06.1998 року "Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування", установлено, що починаючи з 1 липня 2002 року обчислення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частинами 1, 3 статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу іншими документами здійснюється виключно у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно з пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, законодавець передбачав можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.

Аналогічна норма була передбачена п.п. з п. 109 розділу VIII Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.12.1972 №590.

Як вже зазначалося, в оскаржуваному рішенні від 29.09.2023 року № 99 відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії в частині "Зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004 року", а саме, не зараховано до страхового стажу період навчання з 01.12.1980 року по 01.12.1981 року згідно атестату про навчання, виданого 21.05.1982 року, оскільки відсутня печатка на першій сторінці атестату.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.12.1980 року по 01.12.1981 року позивач навчалася в професійно-технічному училищі №17 міста Ленінакан Вірменської РСР по спеціальності ткаля (ткачиха) на автоматичних ткацьких верстатах (станках).

Так, казаний вище атестат дійсно не містить печатки на першій сторінці атестату

Проте, на думку суду, такий недолік, допущений в оформленні атестату, не може позбавляти позивача права на зарахування часу її навчання у вказаному навчальному закладі до страхового стажу, оскільки вказаний документ містить відомості про навчальний заклад та період навчання.

Також судом досліджено трудову книжку серії НОМЕР_1 від 10.08.1987 року, видану на ім`я позивача, записів про навчання не містить, оскільки заповнювалася пізніше, ніж навчалася позивач з 01.12.1980 року по 01.12.1981 року.

Уникаючи надмірного формалізму, судом встановлено, що відповідачами не було запропоновано позивачу надати додаткові документи для підтвердження часу навчання за спірний період, та не вжито жодних дій щодо витребування додаткових документів з метою належного розгляду заяви позивача про зарахування стажу періоду навчання, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення атестату про період навчання на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періоду навчання позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, що вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Крім того, з огляду на приписи ч. 3 ст. 44 Закону №1058-ІV відповідач вправі перевірити інформацію, яка зазначена в атестаті, однак не скористався наданим йому правом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Головним управління Пенсійного фонду України у Київській області безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період навчання з 01.12.1980 року по 01.12.12.1981 року, а тому рішення відповідача 1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З приводу позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема здійснювати розрахунок страхового стажу та нарахування пенсії.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах № 240/10097/22 від 25 жовтня 2023 року, № 560/895/23 від 28 вересня 2023 року та № 560/4016/23 від 29 серпня 2023 року.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про проведення перерахунку пенсії, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 25.09.2023 року про перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні суду.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.09.2023 року № 99.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2023 року про перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович