Справа № 280/2449/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 280/2449/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року в адміністративній справі №280/2449/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Електротехнологія» (далі позивач, ПрАТ «Електротехнологія») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.12.2019 року №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року позов задоволено, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 11 грудня 2019 року №.

Стягнув на користь Приватного акціонерного товариства Електротехнологія (вул. Електрозаводська, буд. 3, м. Запоріжжя, 69065, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, код ЄДРПОУ ВП 44118663) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3364,51 грн.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за результатами камеральної перевірки встановлено, що в порушення ст.50, п.57.1, п.57.3 ст.57 та п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, підприємством несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 224300,45 грн.

Зазначене відображено в акті камеральної перевірки. Відповідальність за порушення правил (перерахування) зі сплати податку передбачена ст. 126 ПКУ.

При проведенні перевірки виявлено, що платником не сплачувалися узгоджені грошові зобов`язання. Отже, в ході перевірки встановлено, що кошти, які сплачував платник, зараховувались в рахунок погашення боргу з цього податку згідно з черговістю його виникнення, що призвело до виникнення зазначених штрафних санкцій. Просить у задоволені позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

13.11.2019 року ГУ ДПС у Запорізькій області складено акт № 3373/08-01-50-04/05402335 камеральної перевірки даних сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ПАТ Електротехнологія За результатами перевірки встановлено, що платник порушує терміни сплати узгодженого зобов`язання з податку на додану вартість, визначені п.203.2 ст.203, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України. Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми податкового зобов`язання передбачена п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України. Акт перевірки отримано позивачем 28.11.2019 року.

21.11.2019 року позивач надіслав на адресу ГУ ДПС у Запорізькій області лист № 68/392 в якому просив скасувати акт перевірки, з посиланням на те, що всі податкові декларації з податку на додану вартість за період з листопада 2018 року по жовтень 2019 року сплачені в повному обсязі, а податкові повідомлення-рішення за період з жовтня по травень 2019 року, підприємство не отримувало.

11.12.2019 року ГУ ДПС у Запорізькій області, за затримку строку сплати грошового зобов`язання в сумі 1121502,25 грн., з підстав встановлення порушення ст. 50, п. 57.1, 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України, винесене ПАТ Електротехнологія податкове повідомлення рішення № у сумі 224300,45 грн. за платежем податок на додану вартість.

03.01.2020 року позивач звернувся до Державної податкової служби України із скаргою, в якій просив скасувати податкове повідомлення рішення № від 11.12.2019 року.

Рішенням ДПС України від 27.01.2020 року № 3315/6/99-00-08-05-05-06 продовжено розгляд скарги до 07.03.2020 року (включно).

05.03.2020 року ДПС України рішенням про результати розгляду скарги № 8478/6/99-00-08-05-05-06 залишено податкове повідомлення рішення № від 11.12.2019 року без змін, а скаргу без задоволення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 Податкового Кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового Кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 49.18 статті 49 Податкового Кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: 49.18.1 календарному місяцю (в тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, суми податкових зобов`язань, самостійно задекларовані платником податком у податковій звітності, є узгодженими грошовими зобов`язаннями з певного податку.

При цьому у відповідності до абз.1 п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, пунктом 50.1 статті 50 ПК України надається платнику податків право на надання уточнюючих податкових декларацій у межах строку, встановленого статтею 102 цього Кодексу.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Як визначено пунктом 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового Кодексу України, в разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. В такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть в рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно пункту 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно до пункту 203.1 статті 203 Податкового Кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до пункту 203.2 статті 203 Податкового Кодексу України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового Кодексу України, в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За результатами проведення зазначеної перевірки податковим органом складено, яким встановлено порушення позивачем ст. 50, п. 57.1, 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме, термін сплати узгодженого зобов`язання з податку на додану вартість.

Проте, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 року в справі № 280/9297/20 підтверджено своєчасну, в строки передбачені пунктом 49.18 статті 49, пунктом 57.1 статті 57, пунктами 203.1, 203.2 статті 203 Податкового Кодексу України, сплату коштів за податковими деклараціями: № від 19.12.2018 року, № від 21.12.2018 року, № від 18.01.2019 року, № від 19.02.2019 року, № від 27.02.2019 року, № від 18.04.2019 року, № від 17.05.2019 року.

Матеріали справи свідчать, що скаржником зараховано сплачені кошти згідно черговістю виникнення податкового боргу, а саме зарахування: податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.01.2017 року(термін сплати 30.01.2017 року) в сумі 122 373,64 грн; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 01.12.2016 року в сумі 2220,00 грн; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 17.02.2017 року в сумі 67,00 грн; податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.02.2017 року (термін сплати 02.03.2017 року) в сумі 35 130,00 грн; податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.04.2017 року (термін сплати 30.04.2017 року) в сумі 101 007,00 грн; податкова декларація з податку на додану вартість № від 18.05.2017 року (термін сплати 30.05.2017 року) в сумі 94 025,00 грн; податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.06.2017 року (термін сплати 30.06.2017 року) в сумі 59 222,00 грн.

Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 року № 808/2696/17 та рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року по справі № 0840/2785/18 встановлено своєчасну сплату позивачем задекларованих сум за податковими деклараціями за січень - червень 2017 року.

Згідно наведених ГУ ДПС у Запорізькій області в акті перевірки податкових повідомлень-рішень № від 29.10.2018, № від 12.10.2018; № від 01.03.2019, № від 12.04.2019 року сума непогашених узгоджених грошових зобов`язань ПАТ Електротехнологія становить 437594,9 грн.

Відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення рішення, сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання за затримку якої застосовується штрафна санкція становить 1121502,25 грн, що є значно більшою податкового боргу за податковими-повідомленнями рішеннями наведеними в акті перевірки.

Отже, з рахуванням наведених судових рішень, встановлено, що контролюючий орган протиправно здійснював зарахування сплачених позивачем в рахунок поточних зобов`язань.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного та матеріалів справи, на час проведення перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, подальша сплата позивачем поточних зобов`язань зараховувалась відповідачем в погашення заборгованості без врахування вищезазначених висновків судових рішень. Отже, відповідачем фактично порушена черговість погашення податкового боргу.

Відтак, висновки відповідача щодо порушення позивачем терміну сплату самостійно визначеного грошового зобов`язання, є помилковими.

Таким чином, висновки акту перевірки щодо порушення позивачем терміну сплату грошового зобов`язання (у тому числі самостійно визначеного), гуртуються не на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин, оскільки, відповідачем не враховано вищезазначені обставини.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що застосування до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 126.1 статті 120 Податкового кодексу України податковими повідомленнями-рішеннями, є протиправним.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, які регламентують спірні правовідносини.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року в адміністративній справі №280/2449/20 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року в адміністративній справі №280/2449/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко