Справа № 160/33855/23
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
25 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи періоду отримання допомоги по безробіттю з 17.06.1998 року по 13.03.1999 року, до пільгового стажу роботи за Списком №1 наступні періоди роботи: з 29.09.2010 року по 09.02.2017 рік механіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВИЙ РЕМОНТ», з 10.02.2017 року по 09.02.2018 рік механіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОМРЕМОНТИ», з 16.02.2018 року по 30.09.2023 року механіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лінксервіс КР», з 25 жовтня 2023 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року та п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачем зауважено, що, відмовляючи у призначенні пенсії через незарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1, у своєму рішенні посилається на оформлення довідки, проте не надає оцінки записам у трудовій книжці.
Отже, позивач вважає рішення відповідача 2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки рішення не відповідає вимогам повного, всебічного та об`єктивного розгляду усіх поданих документів, необхідних для підтвердження пільгового стажу роботи за Списком №1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
26.01.2024 року від відповідача 2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо заявленого позову та зауважив, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу не зараховані періоди роботи згідно з наданими довідками: з 29.09.2010 по 09.02.2017, згідно з довідкою від 20.02.2017 № 74/3 оскільки, надана довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку № 637, зокрема за період роботи з 13.11.2014 по 09.02.2017 в довідці не вірне вказане посилання на списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинні на період роботи заявника та довідка має бути підписана керівником підприємства, що видав довідку або надана довіреність на право підпису директору з персоналу ТОВ «Промисловий ремонт»; з 16.02.2018 по 30.09.2023 згідно з довідкою від 17.10.2023 № 10-19, оскільки не надано наказ про атестацію робочих місць від 12.01.2018 № 7 та перелік посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а в наданому Витягу з матеріалів атестації робочих місць ТОВ «Лінксервіс КР» про підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 відсутня посада, яка підлягала атестації. До страхового стажу не зарахований період отримання допомоги по безробіттю з 17.06.1998 по 13.03.1999 згідно з трудовою книжкою від 20.06.1994 НОМЕР_1 , в зв`язку з відсутністю номера та дати наказу про припинення виплати допомоги. На думку відповідача 2, рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.
02.02.2024 року від відповідача 1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо заявленого позову та зауважив, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на підбгових умовах, а надані уточнюючі довідки не відповідають вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637. Отже, спірне рішення було прийнято відповідно до норм чнного законодавства.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.11.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
В Рішенні зазначено: «Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України: 01.11.2023
Призначення пенсії за віком на пільгових умовах
Вік заявника 50 років 00 місяців 06 днів
Страховий стаж заявника становить: 26 років 08 місяців 25 днів
Страховий стаж заявника з урахуванням кратності + список № 1: 27 років 08 місяців 25 днів Пільговий стаж за списком №1: 01 років 00 місяці 28 днів
Необхідний пільговий стаж за списком №1: 10 років
Додатковий коментар:
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Результати розгляду документів:
До загального страхового стажу не зарахований період отримання допомоги по безробіттю з 17.06.1998 по 13.03.1999 згідно трудової книжки від 20.06.1994 НОМЕР_1 в зв`язку з відсутністю номера та дати наказу про припинення виплати допомоги.
До пільгового стажу не зараховані періоди роботи згідно наданих довідок:
- від 20.02.2017 № 74/3 оскільки, надана довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», зокрема за період роботи з 13.11.2014 по 09.02.2017 в довідці не вірне вказане посилання на списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинні на період роботи заявника та довідка має бути підписана керівником підприємства, що видав довідку або надана довіреність на право підпису директору з персоналу ТОВ «ПРОМИСЛОВИЙ РЕМОНТ»;
- від 17.10.2023 № 10-19 оскільки, не надано наказ про атестацію робочих місць від 12.01.2018 № 7 та перелік посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах (Додаток 1), а в наданому Витягу з матеріалів атестації робочих місць ТОВ «Лінксервіс КР» про підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 відсутня посада, яка підлягала атестації.
Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пункту 1 частини 2 статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Дата з якої заявник матиме право на пенсійну виплату - 26.10.2036 або при набутті необхідного пільгового стажу.»
Не погоджуючись з рішенням відповідача 2, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення позивача до відповідача), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
При цьому, згідно з п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Як встановлено судом, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується насамперед записами у трудовій книжці позивача.
У наданій до суду копії трудової книжки № НОМЕР_1 містяться записи роботи позивача за спірний період, зокрема, з 29.09.2010 по 09.02.2017 - ОСОБА_1 був прийнятий механіком дільниці на виробничу дільницю з ремонту та утримання механічного устаткування з правом пільгового пенсійного забезпечення Списком №1 (запис 18-22 у трудовій книжці); з 10.02.2017 по 09.02.2018 - працював на посаді механіка дільниці виробничої дільниці з ремонту устаткування з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1 (записи № 23-25, запис №24: за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 наказ №3/59о від 30.06.2017 року).
Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №74/3 від 20.02.2017 року підтверджується, що з 29.09.2010 по 12.11.2014 та з 13.11.2014 по 09.02.2017 позивач працював повний робочий день у ТОВ «Промисловий ремонт» на пільгових умовах з правом на пільгове збереження за Списком №1: за 2010 рік - 3 місяці 1 день, за 2011 рік - 12 місяців, за 2012 рік - 12 місяців, за 2013 рік - 12 місяців, за 2014 рік - 12 місяців, за 2015 рік - 12 місяців, за 2016 рік - 12 місяців, за 2017 рік - 2 місяці 9 днів підстава: особова картка фП2, результати атестації робочих місць за умовами праці (наказ №3/2 від 02.08.2010 року, наказ №33/85о від 30.06.2015 року), картки обліку фактично відпрацьованого часу за 2010 рік, 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік, 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік.
З 10.02.2017 по 09.02.2018 - ОСОБА_1 був прийнятий механіком дільниці виробничої дільниці з ремонту устаткування з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1 (записи 23, 24 у трудовій книжці - наказ №3/59о від 30.06.2017 року).
З 16.02.2018 року по теперішній час - ОСОБА_1 працює у ТОВ «Лінксервіс КР» на посаді механіка виробничої дільниці №1. Відповідно до запису №26 у трудовій книжці: за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 - наказ №7 від 12.01.2018 року.
Довідкою №10-19 від 07.10.2023 року, виданою ОСОБА_1 , підтверджується, що він працював повний робочий день в ТОВ «Лінксервіс КР», у виробництві: Розділ II «Підготовка руд, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, огрудкування), випалювання руд і нерудних копалин», доповнено підрозділом 2 «Загальні професії», позиція «працівники, зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва». На підставі постанови КМУ №479 від 04.07.2017 року «Про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою КМУ №461 від 24.06.2016 року».
За даними обліку робочого часу пільговий стаж за Списком №1 Становить 4 роки 8 місяців 12 дні: за 2018 рік - 10 місяців 13 днів, за 2019 рік - 12 місяців, за 2020 року - 12 місяців, за 2021 рік - 12 місяців, за 2022 року - 09 місяців 22 дні, за 2023 рік - 07 днів.
Відтак, позивач з 29.09.2010 року по 09.02.2017 року та з 16.02.2018 року по 30.09.2023 року працював механіком, на посаді, яка передбачає право на пільгове забезпечення за Списком №1, про що зазначено у трудовій книжці позивача (записи №18-№22 та №26) та у довідках, копії яких долучені до матеріалів справи.
Також, суд звертає увагу, що копії довідок підписані керівниками підприємств, підписи завірені гербовими печатками.
Довідки №74/3 від 20.02.2017 та №10-19 від 07.10.2023, які містять відомості про відповідні періоди роботи позивача, є документами, на підставі яких може бути обчислений стаж позивача.
Пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії.
Згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Виходячи з викладеного вище, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.
Водночас, матеріали справи не містять доказів вчинення таких дій, чи будь-яких інших активних дій з боку відповідача 2.
Суд також звертає увагу на те, що відповідач 2 може перевірити лише обґрунтованість видачі довідок, а не їх зміст, який в даному випадку він без належних підстав поставив під сумнів.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем 2 не надано доказів, які б підтверджували невідповідність даних довідок даним первинних документів.
Суд зазначає, що позивач, як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача, відсутність належного обґрунтування рішення суб`єктів владних повноважень та передчасні висновки про недостатність у позивача пільгового стажу для призначення йому пенсії на пільгових умовах, без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.
Верховний Суд в своїй Постанові від 21 квітня 2021 року у справі №591/855/17 зазначив, що визначальним фактором при встановленні права на дострокове призначення пенсії за віком є факт зайнятості робітника на виробництві або на виконанні окремих робіт, передбачених Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
В Постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 199/9104/16-а (2а/199/110/17) Верховний Суд зазначив, що однією з умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.
Також, під час судового справи відповідачем не спростовано факт незарахування спірного періоду роботи позивача з 10.02.2017 по 09.02.2018 на посаді механіка дільниці виробничої дільниці з ремонту устаткування.
Щодо незарахування до загального страхового стажу роботи періоду отримання позивачем подопомоги по безробіттю з 17.06.1998 року по 13.03.1999 року в зв`язку з відсутністю номера та дати наказу про припинення виплати допомоги, суд зазначає, що у трудовій книжці міститься запис №9 про те, що ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 1 ст. 26 Закону про зайнятість (Наказ 514 від 27.03.1998 року), а згідно з записом №10 - припинено виплату допомоги по безробіттю.
Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2019 р. у справі №593/283/17, де зазначено також: «приймаючи документи, орган, який призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення з відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта і документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обгрунтованість їх видачі.»
Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
В даному випадку, вказані записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку з чим безпідставні твердження відповідача 2, які покладені в основу відмови в призначенні пенсії.
Також, вирішуючи питання досягнення позивачем необхідного віку для призначення пенсії на пільгових умовах, суд при розгляді цієї справі враховує висновки Верховного Суду у справі №360/3611/20, що для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020: пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналогічні приписи містив і п. а ч. 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 в редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII.
Проте Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020у справі № 1-5/2018(746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Відповідно до положень статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем 2 рішення, а також про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача 2 зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи періоду отримання допомоги по безробіттю з 17.06.1998 року по 13.03.1999 року, до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи: з 29.09.2010 по 09.02.2017 механіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВИЙ РЕМОНТ», з 10.02.2017 по 09.02.2018 механіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОМРЕМОНТИ», з 16.02.2018 року по 30.09.2023 року механіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лінксервіс КР».
Згідно з ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначення, нарахування (перерахування) та виплата пенсії відносить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не може втручатися в його дискреційні повноваження щодо розрахунку стажу та призначення пенсії.
Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.
Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржив позивач.
Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку № 22-1, відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно зарахування спірних періодів та призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відтак, вимоги до нього не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 01.11.2023 року, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цій справі.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем 2 не доведено правомірності своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, а тому, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої та третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи період отримання допомоги по безробіттю з 17.06.1998 року по 13.03.1999 року, до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи: з 29.09.2010 року по 09.02.2017 рік механіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВИЙ РЕМОНТ», з 10.02.2017 року по 09.02.2018 рік механіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОМРЕМОНТИ», з 16.02.2018 року по 30.09.2023 року механіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лінксервіс КР».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.11.2023 року про призначення пенсії за віком за пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням висновків суду в даній справі.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви, у розмірі 1073,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник