Справа № 160/23602/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа розглянута судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №160/23602/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправною бездіяльність Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо ненадання інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 13.02.2023; зобов`язано Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 13.02.2023 у відповідності до вимог, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду у цій справі; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп.

13.02.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Точіліна Геннадія Федоровича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №160/23602/23.

У заяві представник позивача зазначає, що під час прийняття рішення у справі суд не вирішив питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Так, до матеріалів справи на підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 гривень сплачених ОСОБА_1 на користь адвоката Точіліна Г.Ф. додані наступні документи: ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії АЕ № 1197338 від 04.05.2023; договір про надання правничої (правової) допомоги від 07.10.2022, додаткову угоду від 17 травня 2023 року до договору про надання правничої (правової) допомоги від 07 жовтня 2022 року, додаток №1/23602 «Вартість та порядок оплати послуг з надання професійної правничої (правової) допомоги у цивільній справі №160/23602/23» від 01.11.2023 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.10.2022, акт про надання правничої (правової) допомоги у справі №160/23602/23 від 12.02.2024, квитанцію до прибуткового касового ордеру №1/23602 від 12.02.2024.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.02.2024, заяву про ухвалення додаткового рішення передано судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 прийнято заяву представника позивача адвоката Точіліна Геннадія Федоровича про ухвалення додаткового рішення у справі №160/23602/23 до розгляду та призначено справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) на 26 лютого 2024 року; надано відповідачу строк до 22 лютого 2024 року включно для надання письмових пояснень на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення учасники справи повідомлені належним чином.

Відповідач не скористався правом на подачу письмових пояснень чи заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, суд зазначає про таке.

Частиною 7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В тексті позовної заяви позивачем було зазначено, що понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу складають 10 000,00 грн. Докази понесення витрат будуть надані протягом 5 днів з ухвалення рішення.

У рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №160/23602/23 судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Пунктом 3 частини першої та частини другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (за умови попередження про це до прийняття рішення по суті).

Такий висновок щодо застосовування норм процесуального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №620/2936/20.

Суд зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення подана представником позивача у встановлений процесуальним законом строк.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Незалежність адвокатури гарантується.

Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями частини третьої статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

До матеріалів справи представником позивача надані копії: ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серії АЕ № 1197338 від 04.05.2023; договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.10.2022, додаткової угоди від 17 травня 2023 року до договору про надання правничої (правової) допомоги від 07 жовтня 2022 року, додатку №1/23602 «Вартість та порядок оплати послуг з надання професійної правничої (правової) допомоги у цивільній справі №160/23602/23» від 01.11.2023 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.10.2022, акту про надання правничої (правової) допомоги у справі №160/23602/23 від 12.02.2024, квитанції до прибуткового касового ордеру №1/23602 від 12.02.2024.

Так, 07.10.2022 між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Клименко і партнери» (Адвокатське об`єднання) і Мещеряковим Віктором Вікторовичем (Клієнт) був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги, за умови якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу з метою представництва і захисту Клієнта в якості його захисника (відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» тощо) та представника зі всіма правами, що має Клієнт, без будь-яких обмежень.

За надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, розмір і порядок оплати якого погоджується сторонами у Додатку №1 до даного договору (п. 4 договору).

17.05.2023 сторонами цього договору було укладено і підписано Додаткову угоду, якою внесено зміни до п. 4 договору, якою викладено його зміст у такій редакції: «За надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, розмір і порядок оплати якого погоджується сторонами у Додатках до даного договору».

Додатком №1/23602 від 01.11.2023 до договору сторони визначили вартість та порядок оплати професійної правової допомоги (гонорару) за надання правової допомоги Клієнту ОСОБА_1 у якості позивача у адміністративній справі №160/23602/23.

Сторони погодили, що вартість однієї години роботи адвокатів Адвокатської компанії становить -1000 грн.

Оплата послуг здійснюється по фактичному виконанню (наданню) послуг. Сплата узгодженої сторонами суми (гонорару) здійснюється Клієнтом в готівковій формі або безготівковій формі.

12.02.2024 сторони підписали акт про надання правничої (правової) допомоги за договором, відповідно до якого Адвокатська компанія передала, а Клієнт прийняв наступні послуги з надання правничої (правової) допомоги Клієнту ОСОБА_1 у якості позивача у адміністративній справі №160/23602/23:

ознайомлення з первісним матеріалом (документами) замовника (копіями матеріалів), їх вивчення та аналіз на предмет релевантності, незалежності, допустимості, ступеню ймовірного доказового значення 1 год., вартість 1000 грн;

аналіз нормативного матеріалу, коментарів, роз`яснень, пошук і вивчення консультацій судової практики в аналогічних справах, узагальнень судів касаційних інстанцій та правових позицій ВС та ВП ВС, публікації науковців, а саме:

1) ознайомлення з науково-практичним коментарем до Закону України «Про доступ до публічної інформації», видання якого ініційоване Комітетом Верховної Ради України з питань свободи слова та інформації i рекомендоване для використання в адміністративній та судовій практиці;

2) аналіз Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5;

3) аналіз Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

4) аналіз Закону України «Про інформацію»;

5) аналіз Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» від 29.09.2016 № 10;

6) пошук практики Верховного Суду;

7) аналіз Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року»;

8) аналіз рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) №37801/97, від 1 липня 2003 року;

9) аналіз Закону України «Про державну таємницю»;

10) аналіз Закону України «Про основи національного спротиву»

11) аналіз висновків Верховного Суду викладених в постанові від 16 березня 2023 року по справі № 380/15492/21 - 3,5 год., вартість 3500 грн;

складання тексту позовної заяви в інтересах позивача про визнання дій Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо ненадання публічної інформації незаконними, підготовка додатків та примірників позовної заяви й доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі та подання позову через систему «Електронний суд», усунення недоліків позовної заяви -2,5 год., вартість 2500 грн;

гонорар адвоката при задоволенні позовних вимог Клієнта повністю 3000 грн.

Загальна вартість наданих послуг за договором по справі №160/23602/23 складає 10000 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №1/23602 від 12.02.2024 позивачем за надані послуги з правничої допомоги сплачено 10000,00 грн.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18.

Разом з цим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Зазначені вище висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №420/1109/21.

Як зазначено вище, представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідачів витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Суд зазначає, що ця справа є справою незначної складності і розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справа не містить великого обсягу документів.

За інформацією з КП «Діловодство спеціалізованого суду» і Єдиного державного реєстру судових рішень на розгляді Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувало і перебуває велика кількість аналогічних позовних заяв за участю тих самих осіб з одних тих самих правовідносин. Адвокатом не було докладено великих зусиль для складання позовної заяви у цій справі, предмет спору не вимагав вивчення значного обсягу документів, великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребував витрат значного обсягу часу, оскільки подана позовна заява є типовою.

Крім цього, суд враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №580/2610/19, в якій Верховний Суд акцентував увагу на тому, що заповнення ордеру на надання правової допомоги, виготовлення копій відзивів для відповідача, оформлення поштових відправлень на адресу відповідача та суду (заповнення описів, оформлення конвертів) не є професійною правничою допомогою і не потребує спеціальних юридичних знань у галузі права.

З огляду на викладене, суд зазначає, що підготовка додатків та примірників позовної заяви й доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, та подання позову через систему «Електронний суд», не є професійною правничою допомогою і не потребує спеціальних юридичних знань у галузі права.

До того ж, наявність ухвали про залишення позовної заяви без руху та виправлення у зв`язку з цим недоліків позовної заяви не може вважатись тією правовою допомогою, яка надана у чіткій відповідності з нормами процесуального законодавства.

З огляду на все викладене вище, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. Ця сума є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у цій справі.

За викладених обставин, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвоката Точіліна Геннадія Федоровича про ухвалення додаткового рішення у справі №160/23602/23 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (вул. В. Сухомлинського, буд. 56-Б, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна