Справа № 160/21150/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 рокуСправа №160/21150/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №58 від 17.07.2023р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2023р. через систему "Електронний суд" ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17.07.2023 року №58 щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивачеві відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 період з 01.04.2022 року по 10.07.2023р. проходження військової служби під час мобілізації в особливий період та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з розрахунку один місяць служби за три;

- зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає з право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 період роботи з 11.09.2007 року по 31.12.2008р.;

- зобов`язати відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2023р. він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої надав всі необхідні документи, проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №58 від 17.07.2023р., яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах та у рішенні зазначено про те, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу зараховані всі періоди роботи згідно наданих довідок від 20.06.2023 №1-4/1461 та 10.07.2023 №724, при цьому, зазначено, що в довідці від 20.06.2023 №1-4/1461 за період з 06.07.2005 по 31.12.2008 (2 роки 2 місяці 5 днів) та з 01.01.2009 по 05.03.2011 (5 років 4 місяці 29 днів) не вірно зазначена кількість календарних років. Позивач вважає таке рішення відповідача-1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на посаді гірник очисного забою на дільниці з видобутку вугілля № 5 з 11.09.2007 року по 31.12.2008р. він працював повний робочий день під землею, а роботодавець, під час складання довідки №1-4/1461 від 20.06.2023р., допустив математичну помилку щодо обчислення та зазначення терміну роботи на посаді гірника очисного забою. Відомості з реєстру застрахованих осіб, мають інформацію, щодо роботи позивача на посаді гірника очисного забою в спірний період з 11.09.2007 року по 31.12.2008р., проте, пенсійний орган не прийняв зазначений документ, як доказ роботи на посаді, що надає право на пільгову пенсію по списку № 1 (підземні), також не прийнята як доказ роботи трудова книжка, в якій всі записи зроблені чітко без виправлень та наявне посилання на проведену атестацію; з 01.01.2022 року позивач переведений на посаду гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» ВСП «Шахта Героїв Космосу» та працює по теперішній час, разом з тим, в даному періоді роботи за прямою професією «гірник очисного забою» підлягає зарахуванню військова служба в особливий період по мобілізації з 01.04.2022р. по 10.07.2023р. та час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України- один місяць служби за три (а.с.1-6).

Ухвалою суду від 20.09.2023р. було відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов`язано відповідача, зокрема, надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.54).

11.10.2023р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача-1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області) на адресу суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому останній просив, зокрема, повністю відмовити у задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, страховий стаж позивача становить 20 років 04 місяці 24 дні (із зарахуванням пільгового стажу), страховий стаж позивача з урахуванням кратності + додаткові роки: 37 років 04 місяців 24 днів, стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону України (25 років): 22 років 03 місяців 24 днів, стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону України (20 років): 14 років 06 місяців 11 днів. За результатами розгляду доданих до заяви документів до пільгового стажу зараховані всі періоди роботи згідно наданих довідок від 20.06.2023 № 1-4/1461 та 10.07.2023 № 724, при цьому, в довідці від 20.06.2023 № 1-4/1461 за період з 06.07.2005 по 31.12.2008 (2 роки, 2 місяці, 5 днів) та з 01.01.2009 по 05.03.2011 (5 років, 4 місяці, 29 днів) не вірно зазначена кількість календарних років. Враховуючи викладене вище, було вирішено відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.61-65).

Окрім того, у відзиві на адміністративний позов, з урахуванням клопотання від 16.10.2023р. щодо виправлення описки, Головне управління в Харківській області просило, зокрема, залучити в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с.61-65,67-68).

Ухвалою суду від 20.10.2023р. було задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про залучення співвідповідача у цій справі та залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як другого відповідача до участі у цій справі (а.с.71).

22.11.2023р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вказаної ухвали суду від 20.10.2023р., від відповідача-2 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні адміністративного позову позивачеві в повному обсязі посилаючись на те, що відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2023 №11692, позивач у період з 03.06.2022р. по 28.07.2022р., з 11.08.2022р. по 10.12.2022р., з 18.01.2023р. по 30.03.2023р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Ізюмському районі Харківської області, Бахмутському районі Донецької області; згідно положень статті 57 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, період участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України з 03.06.2022р. по 28.07.2022р., з 11.08.2022р. по 10.12.2022р., з 18.01.2023р. по 30.03.2023р., зараховано позивачу до загального та пільгового стажу роботи згідно статті 114 Закону №1058 в одинарному розмірі; Позивач вимагає зарахувати весь період служби з 01.04.2022 по 10.07.2023 до пільгового стажу роботи в розрахунку один місяць служби за три місяці, при цьому, відповідно до наданих документів, Позивач безпосередньо брав участь у бойових діях у періоди з 03.06.2022р. по 28.07.2022р., з 11.08.2022р. по 10.12.2022р., з 18.01.2023р. по 30.03.2023р.; позивач вимагає зарахувати весь період служби з 01.04.2022 по 10.07.2023 до пільгового стажу роботи в розрахунку один місяць служби за три місяці, при цьому, відповідно до наданих документів, позивач безпосередньо брав участь у бойових діях у періоди з 03.06.2022р. по 28.07.2022р., з 11.08.2022р. по 10.12.2022р., з 18.01.2023р. по 30.03.2023р.; в позовної заяви позивач посилається на військовий квиток серії НОМЕР_2 від 30.03.2022 та довідку військової частини НОМЕР_1 МО України від 28.07.2023 р. № 14346, при цьому, зазначені документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надавались, про що свідчить розписка-повідомлення від 10.07.2023 до заяви про призначення пенсії. Окрім того, відповідач-2 посилається на свої дискреційні повноваження у спірних правовідносинах (а.с.77-84).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.01.2024р. було продовжено строк розгляду даної справи до 29.02.2024р. (а.с.134).

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається судом 29.02.2024р. в межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

З 01.04.2022р. ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації, що підтверджується копією військового квитка позивача, наявною у справі (а.с.39-47).

Згідно довідки №11692 від 26.06.2023 року ОСОБА_1 в періоди з 03.06.2022 по 28.07.2022, з 11.08.2022 року по 10.11.2022 року, з 18.01.2023 року по 30.03.2023 брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Ізюмському районі Харківської області, Бахмутському районі Донецької області, що підтверджується змістом копії відповідної довідки (а.с.16,87).

10.07.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, до якої надав, зокрема, трудову книжку, довідки про підтвердження пільгового стажу, довідку №11692 від 26.06.2023 року, що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки-повідомлення, наявними у справі (а.с.13,14,90,91).

За результатами розгляду наведеної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №58 від 17.07.2023р., яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах та у рішенні зазначено про те, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу зараховані всі періоди роботи згідно наданих довідок від 20.06.2023 №1-4/1461 та 10.07.2023 №724, при цьому, зазначено, що в довідці від 20.06.2023 №1-4/1461 за період з 06.07.2005 по 31.12.2008 (2 роки 2 місяці 5 днів) та з 01.01.2009 по 05.03.2011 (5 років 4 місяці 29 днів) не вірно зазначена кількість календарних років, що підтверджується змістом копії відповідного рішення, наявною у справі (а.с.35-36, 112-113).

При цьому, в рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 20 років 04 місяці 24 дні, страховий стаж з урахуванням кратності + додаткові роки становить 37 років 04 місяці 24 дні, стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 (25 років) становить 22 роки 03 місяці 24 дні, стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 (20 років) становить 14 років 06 місяців 11 днів (а.с.35-36, 112-113).

Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) станом на 10.07.2023 року період військової служби в особливий період зараховано позивачу з 01.01.2022р. по 09.07.2023р. 1 рік 6 місяців 9 днів (а.с.37-38,109-110).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача-1 від 17.07.2023 року №58 щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивачеві відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року, у зв`язку з чим позивач просить відновити його права шляхом визнання такого рішення відповідача-1 протиправним, його скасування та зобов`язання відповідача-1 зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 період з 01.04.2022 року по 10.07.2023р. проходження військової служби під час мобілізації в особливий період та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з розрахунку один місяць служби за три; зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає з право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 період роботи з 11.09.2007 року по 31.12.2008р.; призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Частиною 3 ст.114 Закону №1058 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1, п.2, п.3 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р. Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років, при цьому, за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Частиною першої статті 24 Закону №1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За положеннями частини третьої цієї статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі Закон №2232) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою статті 2 Закону №2232 передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі Закон №2011), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі Закон №3551) встановлено, що до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Положеннями абзацу 2 частини першої статті 8 Закону №2011 передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон №1788) військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Аналіз приведених вище норм права дає підставою для висновку, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу та стажу роботи за спеціальністю, а час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується, зокрема, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Наказом Міністерства оборони України №530 від 14 серпня 2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/2607, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення №530).

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу):

1) один місяць служби за три місяці:

участь у бойових діях у воєнний час;

час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії;

час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;

час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року;

час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення;

час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 30 «Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН» (зі змінами);

час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей;

інші періоди, зазначені в підпункті а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (зі змінами);

крім вищезазначених, періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення.

За положеннями абзацу а) пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.

Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією Третього апеляційного адміністративного суду, викладеною у його постанові від 21.02.2024р. у справі №160/23223/23.

Так, як вбачається з матеріалів справи, з 01.04.2022р. ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації та в періоди з 03.06.2022 по 28.07.2022, з 11.08.2022 року по 10.11.2022 року, з 18.01.2023 року по 30.03.2023 брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Ізюмському районі Харківської області, Бахмутському районі Донецької області, що підтверджується копіями військового квитка позивача та довідки Військової частини НОМЕР_1 №11692 від 26.06.2023 року, наявними у справі (а.с.16,39-47,87).

За викладеного, враховуючи вищенаведені норми права, суд приходить до висновку, що час проходження позивачем військової служби, протягом якої позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 03.06.2022 по 28.07.2022, з 11.08.2022 року по 10.11.2022 року, з 18.01.2023 року по 30.03.2023 повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача в кратному обчисленні один місяць служби за три.

Окрім того, ОСОБА_1 , зокрема, у період з 11.09.2007р. по 31.12.2008р. працював на посаді гірника очисного забою на дільниці з видобутку вугілля №5 з повним робочим днем під землею в ВСП «Шахтоуправлінні Павлоградське» ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, що підтверджується копією трудової книжки позивача та довідки про підтвердження пільгового стажу №1-4/1461 від 20.06.2023р., наявними в матеріалах справи (а.с.24-25,28-33,93-94,116-121).

Вказаний період не було зараховано пенсійним органом до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 при вирішенні питання щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, так як в довідці від 20.06.2023 №1-4/1461 за період з 06.07.2005 по 31.12.2008 (2 роки 2 місяці 5 днів) не вірно зазначена кількість календарних років, що підтверджується змістом копії оспорюваного рішення №58 від 17.07.2023р., наявною у справі (а.с.35-36, 112-113).

Разом з тим, зі змісту довідки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 20.06.2023 №1-4/1461 вбачається, що вона складена згідно чинного законодавства та містить всі необхідні відомості і реквізити, зокрема, у довідці зазначено про те, що сумісництва професій не було, відпустки без збереження заробітної плати не було (24-25,93-94).

Окрім того, щодо зазначення в оскаржуваному рішенні про недоліки пільгової довідки, то судом враховується, що за приписами ч.1 ст.50 Закону №1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Тобто, саме на підприємство, яке видає пільгові довідки, покладається відповідальність за зазначення у таких довідках недостовірних даних.

Також, судом враховується і те, що статтею 44 Закону №1058 визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок №22-1) передбачено, що орган, що призначає пенсію надає допомогу особам, що звертаються за призначенням пенсії, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Тобто, пенсійний орган, відповідно до своїх повноважень, мав надати позивачеві допомогу у витребуванні необхідних документів (зокрема, уточненої довідки або наказів про атестацію робочих місць).

При цьому, судом враховується, що усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) відноситься до розділу І Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202.

Позивач, як громадянин України, за умови підтвердження страхового стажу та відомостей про отриманий дохід наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За викладених обставин та аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що за умови надання позивачем до пенсійного органу пільгової довідки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 20.06.2023 №1-4/1461, яка підтверджує пільговий стаж роботи позивача з повним робочим днем під землею на посадах, які відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202, довідки Військової частини НОМЕР_1 №11692 від 26.06.2023 року, яка підтверджує, що під час проходження військової служби в періоди з 03.06.2022 по 28.07.2022, з 11.08.2022 року по 10.11.2022 року, з 18.01.2023 року по 30.03.2023 позивач брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Ізюмському районі Харківської області, Бахмутському районі Донецької області, а також і з урахуванням повноважень пенсійного органу щодо надання допомоги особам у одержанні відсутніх для призначення пенсії документів, відповідачем-1 безпідставно та необґрунтовано не було зараховано до пільгового стажу роботи позивача відповідно до ч.3 ст.114 Закону вищенаведені спірні періоди роботи позивача та відмовлено позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» рішенням від 17.07.2023 року №58 з порушенням вимог наведеного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

У відповідності до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачами не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність прийняття відповідачем-1 рішення від 17.07.2023 року №58 щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивачеві відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року, з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, обставин встановлених судом та з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище та не спростована відповідачами жодними доказами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність прийняття відповідачем-1 рішення від 17.07.2023 року №58 щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивачеві відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року, суд приходить до висновку, що відповідач-1, відмовивши позивачеві у призначенні пенсії у зв`язку із не зарахуванням спірних періодів його роботи до пільгового стажу, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач-1 при прийнятті рішення від 17.07.2023 року №58 щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивачеві відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року, порушив права позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування наведеного рішення, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню.

Також, слід зобов`язати відповідача-2 зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 періоди з 03.06.2022 по 28.07.2022, з 11.08.2022 року по 10.11.2022 року, з 18.01.2023 року по 30.03.2023 проходження військової служби під час мобілізації в особливий період та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з розрахунку один місяць служби за три; зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає з право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 період роботи з 11.09.2007 року по 31.12.2008р., враховуючи те, що судом встановлено протиправність рішення відповідача-1 щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із не зарахуванням наведених періодів, та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-2 зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 періоди з 03.06.2022 по 28.07.2022, з 11.08.2022 року по 10.11.2022 року, з 18.01.2023 року по 30.03.2023 проходження військової служби під час мобілізації в особливий період та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з розрахунку один місяць служби за три; зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає з право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 період роботи з 11.09.2007 року по 31.12.2008р.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 періоди з 01.04.2022р. по 02.06.2022р., з 29.07.2022р. по 10.08.2022р., з 11.11.2022р. по 17.01.2023р., з 31.03.2023р. по 10.07.2023р. проходження військової служби під час мобілізації в особливий період та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з розрахунку один місяць служби за три, оскільки згідно довідки №11692 від 26.06.2023 року саме в періоди з 03.06.2022 по 28.07.2022, з 11.08.2022 року по 10.11.2022 року, з 18.01.2023 року по 30.03.2023 позивач брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Ізюмському районі Харківської області, Бахмутському районі Донецької області, що підтверджується змістом копії відповідної довідки (а.с.16,87).

Також і, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача-1 призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями спонукати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, у такому випадку, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наведеної у такому судовому рішенні, з урахуванням повноважень адміністративного суду, визначених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Окрім того, при прийнятті даного рішення, судом враховується і те, що у даному випадку, саме наявність у позивача необхідного пільгового стажу, визначеного ч.3 ст.114 Закону №1058, є підставою для призначення останньому пенсії за віком на пільгових умовах, при цьому, за нормами ч.2 ст.24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду, тобто повноваження щодо обчислення стажу є виключною компетенцію пенсійних органів, а тому адміністративний суд не наділений повноваження підміняти пенсійний орган та самостійно обчислювати страховий стаж позивача для призначення пенсії, а, відповідно, без проведення розрахунку такого стажу і зобов`язувати призначати пенсії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права за умови визнання протиправними та скасування рішень відповідача-1 від 17.07.2023 року №58 щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивачеві відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року, а також і зобов`язання відповідача-2 зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 періоди з 03.06.2022 по 28.07.2022, з 11.08.2022 року по 10.11.2022 року, з 18.01.2023 року по 30.03.2023 проходження військової служби під час мобілізації в особливий період та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з розрахунку один місяць служби за три; зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає з право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 період роботи з 11.09.2007 року по 31.12.2008р., є саме зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах від 10.07.2023р. відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України, виходячи з вимог ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, зобов`язуючи саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії, суд виходить з наступного.

Так, п.4.10. Постанови правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005р. (зі змінами) встановлено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Тобто, за приписами п.4.10. Постанови правління ПФУ №22-1 визначено, що електронна пенсійна справа повертається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання особи, яка звернулась за призначенням пенсії, з метою подальшого взяття такої особи на пенсійний облік та виплати їй пенсії.

З аналізу наведеної норми та застосувавши аналогію закону, вбачається, що електронна відмовна пенсійна справа позивача, після розгляду відповідачем-2 заяви позивача про призначення пенсії, засобами програмного забезпечення була передана до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання позивача, тобто, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За викладеного, суд приходить до висновку, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (в розпорядженні якого перебуває як паперова так і електронна пенсійна справа позивача) має фізичну можливість виконати зобов`язальну частину судового рішення, прийнятого за результатами розгляду цієї справи.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання саме відповідача-1 вчинити певні дії, з урахуванням висновків суду, оскільки, в даному випадку, суд прийшов до висновку про необхідність зобов`язати зарахувати спірний стаж та повторно розглянути заяву позивача саме відповідача-2 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, підлягають стягненню солідарно за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції № від 21.08.2023р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 429 грн. 44 коп., виходячи із розрахунку: (858,88 грн./4)*2 (а.с.7,53).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №58 від 17.07.2023р., зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.07.2023 року №58 щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 періоди з 03.06.2022 по 28.07.2022, з 11.08.2022 року по 10.11.2022 року, з 18.01.2023 року по 30.03.2023 проходження військової служби під час мобілізації в особливий період та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з розрахунку один місяць служби за три.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до спеціального та пільгового стажу роботи за професією Гірник очисного забою, що дає з право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 період роботи з 11.09.2007 року по 31.12.2008р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах від 10.07.2023р. відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи Держпром, 3 під., 2 пов.; ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 429 грн. 44 коп. (чотириста двадцять дев`ять грн. 44 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва