Справа № 523/1153/24
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1153/24
Провадження №2-а/523/29/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М. ,

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Данилюка А.Б. звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ЕНА№1246294 від 15.01.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП, закривши провадження по справі.

На думку позивача постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була ухвалена поліцейським з порушенням норм, які регулюють виниклі правовідносини. Позивач зазначає, що транспортний засіб під його керуванням марки «Hyundai», р/н НОМЕР_1 був зупинений поліцейським без достатніх правових підстав, так як він не порушував Правила дорожнього руху. В подальшому не виявивши порушення з приводу його зупинки, поліцейським була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності в зв`язку з відсутністю полісу обов`язкового страхування. На думку позивача, такі дії поліцейського є неправомірними. Матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності не містять доказів його провини. Також, позивач вважає, що поліцейський має право на витребування полісу у водія транспортного засобу виключно під час складання поліцією протоколів про порушення ПДР і оформлення ДТП, однак такого ним не вчинялось. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 26.01.2024р. було призначено розгляд справи на 14.02.2024р.

Призначене на 14.02.2024р. судове засідання було відкладено до 28.02.2024р. за клопотанням представника відповідача.

Від представник відповідача до суду надійшов відзив на позовні вимоги в яких вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх безпідставність, недоведеність, надавши докази, які на її думку спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві.

В призначене судове засідання не 28.02.2024р. сторони не з`явились. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Неявка сторін не перешкоджає розгляд справи.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 15.01.2024р. об 13.01 годині поліцейський поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Черчик В.В. за адресою: 210км. автодороги Київ-Одеса, Уманського району, Черкаської області, склав відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА №1246294 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Hyundai», р/н НОМЕР_1 , 15.01.2024р. об 12.44 годині за адресою: 210км. автодороги Київ-Одеса, Уманського району, Черкаської області, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки, під час перевірки документів було виявлено, що відсутній чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено п.2.1 «г» ПДР України.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV:

21.1. З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону.

21.2. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

21.3. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

21.4. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 53 Закону № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, наведеними вище нормами в імперативному порядку встановлено обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі під час керування транспортним засобом та пред`являти для перевірки посадовим особам, визначеним законодавством, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, слід наголосити, що адміністративна відповідальність передбачена окремо як за відсутність страхового поліса, так і за його непред`явлення на вимогу уповноваженої особи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами частини першої статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З боку позивача суду не представлені докази на підтвердження того, що під час його зупинки поліцейським він забезпечив керований ним транспортний засіб полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Відтак, слід дійти висновку, що у поліцейського патрульної поліції були достатні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП.

Щодо посилання позивача про його безпідставну зупинку то слід зазначити, що таке спростовується представленим відеозаписом з якого убачається, що автомобіль марки «Hyundai», р/н НОМЕР_1 , 15.01.2024р. не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки, що стало наслідком його зупинки.

Крім того, з представленого відеозапису убачаєтеся, що вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поліцейським були дотримані вимоги КУпАП в частині роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 , складено постанову про притягнення останнього за два адміністративних порушення шляхом накладання стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що регламентовано ст.36 КУпАП, роз`яснений порядок та строк оскарження ухваленої постанови.

Тобто, під час складання постанови за якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також враховує, що про факт відсутності полісу на час зупинки ОСОБА_1 і винесення оскарженої постанови водій не заперечив факт невиконання вимог дорожнього знаку 2.2. та відсутність у нього страхового полісу, що підтверджується представленим відповідачем відеозаписом.

Щодо посилання позивача про незаконну зупинку інспектором керованого ним транспортного засобу, то такі є хибними, спростовуються дослідженими судом доказами по справі.

Як зазначено вище, позивач мотивує свої вимоги тим, що згідно з нормами право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, а саме при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас, слід врахувати, що відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 258 КУпАП під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, в тому числі передбаченого ст. 126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень п. 4 розділу І, п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.15 року № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст. 126 КУпАП. Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ цієї Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу, зазначені вище положення п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на думку суду, не слід тлумачити буквально, а саме, що органи Національної поліції можуть перевіряти наявність відповідного полісу (договору), зокрема, лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху, оскільки вказаний Закон набув чинності 01.01.2005 року, коли у більшості справ про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху передбачалось складення протоколів, перелік яких пізніше був суттєво скорочений шляхом внесення відповідних змін до КУпАП, хоча суть самих правопорушень не була змінена.

Також суд враховує, що визначені вказаною нормою підстави контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах. На думку суду, оскільки даний Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то він визначає додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обов`язкового страхування (складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод), пов`язані з правовідносинами, які є предметом регулювання цього Закону.

Отже, підрозділи Національної поліції мають повноваження перевіряти наявність страхового полісу (договору) не лише при складанні протоколів про адміністративні правопорушення чи оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, але й у випадку виявлення факту порушення правил дорожнього руху чи інших випадках правомірної зупинки транспортного засобу.

Як убачається з оглянутого судом відеозапису, ОСОБА_1 було правомірно зупинено поліцейським внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху та під час перевірки документів було з`ясовано відсутність страхового полісу.

Також суд вважає, що право органів Національної поліції перевіряти наявність, зокрема, також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Інші доводи позивача про його невинуватість зазначені ним у позовній заяві не спростовують факту порушення ним п.2.1 «г» ПДР України, а як наслідок правомірного притягнення його адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, слід дійти висновку, що пред`явлені позовні вимоги є безпідставними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.286 КАС України, ст.ст.256,268,288, 293 КУпАП,

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 28 лютого 2024р.

Суддя