Справа № 740/7428/23
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/7428/23
Провадження № 2-а/740/7/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Ващенко Мариною Олександрівною, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора ВРПП Ніжинського районного відділу (нині - управління) поліції ГУ НП в Чернігівській області Сербінчука Олександра Віталійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

установив:

У листопаді 2023 року представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 06 листопада 2023 року серії БАД № 835757, прийняту інспектором ВРПП Ніжинського РВП (нині - РУП) ГУ НП в Чернігівській області Сербінчуком О. В., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн, та провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Позивач вважає постанову незаконною, необґрунтованою, безпідставною, такою, яка містить неправдиву та спотворену інформацію. Зокрема, у вказаній постанові поліцейський допустив помилки у написанні прізвища, ім`я, по батькові позивача, а сама зазначив « ОСОБА_1 » замість правильних « ОСОБА_1 ». Також неправильно зазначено місце народження м. Ніжин, а потрібно с. Талалаївка. Разом з цим у графі 5 неправильно зазначено ім`я та по батькові « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », а також марка машини « ОСОБА_4 », а потрібно « ОСОБА_5 ». У графі 6 знову неправильно зазначено відомості щодо особи, а саме: « ОСОБА_1 », « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » графа 9 замість ОСОБА_1 . Таким чином, неможливо розібрати відомості стосовно особи. На думку позивача, факт вчинення позивачем правопорушення недоведений.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

У відзиві на позов інспектор Сербінчук О. В. просив відмовити в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості. Пояснив, що 06.11.2023 під час патрулювання м. Ніжина, пл. Заньковецької, 4, близько 09 год. 40 хв. було виявлено автомобіль Skoda Octavia, р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи вищевказаним автомобілем, порушив правила зупинки та стоянки, а саме здійснив стоянку ближче ніж за 10 м від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 (г) ПДР України. Інспектором ВРПП Ніжинського РУП розглянуто справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за результатом якої винесено постанову БАД № 835757 від 06.11.2023 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова складена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, за участю водія транспортного засобу, в порядку та на підставі чинного законодавства. Доказом учинення правопорушення є копія пояснення інспектора ВРПП Ніжинського РУП Сербінчука О. В. та сд-диск з відеозаписом з місця події.

У відзиві на позов представник відповідача ГУ НП в Чернігівській області Телень О. Ю. просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вимоги позивача не обґрунтовані нормами матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена поліцейським в порядку і в межах, передбачених законом, на підставі встановлених доказів. Факт вчинення позивачем порушення ПДР України підтверджується належними доказами (відео та фото доказами). Просила розглянути справу без її участі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Суд установив, що згідно з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 06 листопада 2023 року серії БАД № 835757, 06.11.2023 о 09 год. 45 хв. у м. Ніжині на площі Заньковецької, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, р н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку т/з ближче 10 м від пішохідного переходу, позначеного д.з. п. 38.1, чим порушив п. 15.9 (г) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Частиною 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 15.9 (г) ПДР визначено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя і п`ята статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 73 КАСУ встановлено, що н алежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАСУ).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАСУ обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Статтею 106 КАСУ встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази.

Усупереч викладеному, позивач не надав жодних доказів на підтвердження вказаних у позовній заяві обставин щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ним постанови.

Доводи позивача щодо неправильного написання в оскаржуваній постанові його ПІБ, адреси та марки автомобіля нічим не підтверджені, є суб`єктивною думкою позивача, враховуючи, що оскаржувана постанова не надрукована за допомогою технічних засобів, а написана від руки, однак, на переконання суду, всі зазначені в ній відомості, у тому числі ПІБ позивача, адреса та марка автомобіля читабельні, викладені зрозумілою мовою.

Крім того, у позовній заяві позивач не заперечував факту вчинення ним адміністративного правопорушення, лише акцентував увагу на нерозбірливості почерку інспектора поліції.

Разом з цим слід зазначити, що доказом вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є відеозапис з місця події, на якому зафіксовано порушення позивачем вищевказаних вимог ПДР, а саме з відеозапису вбачається, що автомобіль позивача стоїть припаркований перед дорожньою розміткою та дорожнім знаком 38.1 «Пішохідний перехід».

Оцінюючи вищевказані докази в сукупності, суд вважає, що відповідач довів правомірність прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно з якою будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Крім цього, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАСУ відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з положеннями ст. 46 КАСУ сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 48 КАСУ якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАСУ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем у справах з приводу оскарження постанов інспектора патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Правову позицію з цього питання висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року в справі № 724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

З урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову до відповідача ГУ НП в Чернігівській області у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, та відмову в задоволенні позову до поліцейського Сербінчука О. В., який є неналежним відповідачем за вказаними вимогами.

У такому разі понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 5, 77, 244, 245, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , поданого представником адвокатом Ващенко Мариною Олександрівною, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора ВРПП Ніжинського районного відділу (нині - управління) поліції ГУ НП в Чернігівській області Сербінчука Олександра Віталійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко