Справа № 461/736/24
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/736/24
Провадження №2-а/461/51/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Панасюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Онацько Володимир Вячеславович, звернулася до суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, у якому просить скасувати постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №525 від 07.12.2023.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №525 від 07.12.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.181-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Позивач зазначила, що вона не скоювала інкриміноване їй правопорушення, а адміністративний матеріал не відповідає вимогам закону. Позивач стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт чи обставини надання нею послуг інтимного характеру, а саме немає доказів отримання нею грошових коштів за інтимні послуги, не вилучено самі грошові кошти, не долучено до матеріалів справи можливі аудіо, відеозаписи, фотозйомку правопорушення, на яких зафіксовано сам факт надання таких послуг, які ставляться їй у провину. Позивач вважає, що постанова постановою Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №525 від 07.12.2023 винесена з грубим порушенням чинного законодавства, є незаконною та підлягає скасуванню. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.01.2024 представник відповідача Бойчук Ю.Р. через Електронний суд подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість. Бойчук Ю.Р. стверджує, що оскаржувана постанова винесена адміністративною комісією Галицькою РА ЛМР у межах своїх повноважень, з дотриманням приписів КУпАП, на підставі досліджених доказів, які підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, а тому є правомірною.

30.01.2024 представник позивача Онацько В.В. через Електронний суд подав відповідь на відзив у якій просив суд скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 30.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи відкладено для надання можливості відповідачу підготувати та подати заперечення на відповідь на відзив.

20.02.2024 представник позивача Онацько В.В. подав заперечення щодо розгляду справи в порядку письмового провадження та без виклику сторін в судове засідання.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №525 від 07.12.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.181-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. /а.с.9-12/.

Згідно даної постанови, 28.10.2023 УМП ГУ НП у Львівській області щодо ОСОБА_1 складено протокол серії ГП №507124, яка 28.10.2023 о 18:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , надавала платні сексуальні послуги за грошову винагороду в розмірі 3000 грн. за годину таких послуг. Копію протоколу отримано особисто, що підтверджується підписом. /а.с.9/.

Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні Адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради постанови №525 комісією було досліджено такі матеріали справи: рапорт від 28.10.2023; протокол серії ГП №507124 від 28.10.2023; повістка №3 від 07.11.2023; клопотання про відкладення слухання (вх.№2-21739-31-31 від 16.11.2023); заперечення №2-22230-31-31 від 23.11.2023; повістка №14 від 24.11.2023; лист УМП ГУНП у Львівській обл. від 29.11.2023 із додатками; копія скарги адвоката Онацько В.В.; підтвердження про повідомлення адвоката про розгляд справи; клопотання про закриття провадження у справі від 07.12.2023 (вх.№2-23371-31-31) /а.с.27-70/.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст.251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статям 283 і 284 КУпАП.

Зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, диспозицією якого передбачено відповідальність за заняття проституцією.

Водночас, чинним українським законодавством не визначено поняття «проституція» та які саме дії слід розуміти як заняття проституцією.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У міжнародних договорах, що стосуються боротьби з торгівлею людьми та з експлуатацією проституції третіми особами, міститься визначення проституції, згідно якого проституція - це рід занять, що виражається у систематичному вступі жінок і чоловіків у безладні статеві стосунки за винагороду або будь-яку іншу форму відшкодування.

Таким чином, невід`ємною складовою для встановлення наявності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, є виявлення систематичності вступу особи у безладні статеві стосунки за винагороду, визначену в конкретній формі, посилання про що повинна містити також постанова про накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та протоколу, відсутні відомості про систематичність вчинення ОСОБА_1 дій сексуального характеру за винагороду.

Окрім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт надання ОСОБА_1 інтимних послуг, а саме немає доказів отримання грошових коштів за інтимні послуги, не вилучено самі грошові кошти, не долучено до матеріалів справи можливі аудіо, відеозаписи, фотозйомку правопорушення, на яких зафіксовано сам факт надання таких послуг, які ставляться позивачу у провину. Окрім цього, до матеріалів справи не долучено будь-яких речових доказів, які б могли довести надання мною інтимних послуг.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції про складання протоколу не можуть бути визнані достатніми та належними доказами в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечними доказами, а обставини викладені в них, повинні бути перевірені за допомогою інших належних, допустимих та достатніх доказів, про що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами частин першої, другої та третьої статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність складу вищенаведеного адміністративного правопорушення у діях позивача, суд дійшов висновку, що постанова Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №525 від 07.12.2023 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 536,80 грн. З урахуванням наведенного сплачений позивачем судовий збір в розмірі 536,80 грн. підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 139, 141, 205, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №525 від 07.12.2023.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Галицької районної адміністрації Львівської міської радина користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, , адреса: 79000, м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1, електронна пошта: .

Суддя Зубачик Н.Б.