Справа № 420/25246/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 року у справі №420/25246/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено, а саме:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення з 01.02.2023 року нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року з 01.02.2023 року.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 року у справі 420/25246/23 набрало законної сили 26.12.2023 року.

20.02.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 24.11.2023 року у справі 420/25246/23, в якій заявник просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 по справі № 420/25246/23.

Обґрунтовуючи заяву заявник стверджує, що відповідач має намір ухилятись від виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 по справі № 420/25246/23 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року з 01.02.2023 року. Так, у заяві казано, що у відповідь на адвокатські запити представника позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листами від 02.01.2024 та 31.01.2024 повідомило, що найближчим часом рішення суду по справі буде опрацьовано належним чином та виконано. Однак, рішення від 24.11.2023 по справі № 420/25246/23 набрало законної сили 26.12.2023, не виконується впродовж більш ніж півтора місяці, конкретних строків виконання також не надано. З викладеного заявник вбачає у діях ГУ ПФУ в Одеській області бездіяльність щодо виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не вимагають проведення судового засідання для вирішення питання щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Заявник у заяві про встановлення судового контролю не просив здійснювати її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

На підставі викладеного, судом здійснюється розгляд заяви у порядку письмового провадження (без виклику сторін).

Вивчивши подану заяву, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що заява про встановлення судового контролю не належить до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, гарантується Конституцією України та процесуальним законодавством, а невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як передбачено ч. 4 ст. 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Згідно положень ст. 382 КАС України, одним із заходів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Судом встановлено, що 26.12.2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з адвокатським запитом щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

У відповідь на вказане звернення відповідач листом від 02.01.2024 року відповідач повідомив, що рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/25246/23, щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 прийнято в роботу Головним управлінням. Зауважено, що щоденно до Головного управління надходить величезна кількість таких судових рішень. Враховуючи окремі обмеження в роботі Головного управління у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, а також дотримання спеціалістами правил безпеки під час оголошення повітряних тривог, швидке і якісне виконання судових рішень унеможливлюється.

У вказаному листі заявника запевнено, що найближчим часом рішення суду по справі № 420/25246/23 буде опрацьовано належним чином та виконано. Головне управління робить все можливе задля підвищення оперативності опрацювання всіх судових рішень, що підлягають виконанню.

24.01.2024 року представник позивача повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з адвокатським запитом щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у відповідь на який Головне управління склало відповідь аналогічну листу-відповіді від 02.01.2024 року.

На думку суду, зі змісту даних листів Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не вбачається наміру відповідача не виконувати рішення суду від 24.11.2023 по справі № 420/25246/23. Навпаки, у цих листах-відповідях повідомлено, що рішення прийнято в роботу та буде опрацьовано найближчим часом, а також повідомлено про причини повільного виконання рішень.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги час пройдений з моменту прийняття рішення суду у справі № 420/25246/23 та набрання ним чинності, з огляду на те, що заявником не надано достатніх доказів щодо ухилення боржника від виконання рішення суду, а також те, що статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України.

При цьому, у разі невиконання судових рішень у добровільному порядку приписами Закону України «Про виконавче провадження» урегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.243, 248, 249, 370, 372, 382, 383 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №420/25246/23 відмовити.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя А.А. Радчук