Справа № 200/89/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року справа №200/89/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Чекменьов Г.А.), складене у повному обсязі 26 червня 2023 року, у справі № 200/89/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить:

визнати дії Міністерства юстиції України неправомірними щодо не проставлення апостилю на документах протягом двох робочих днів;

стягнути з Міністерства юстиції України моральну шкоду у розмірі 100000,00 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати судове рішення та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що при його зверненні до відділів ДРАЦС Міністерство юстиції України, зловживаючи своїми правами, усі документи проставляє апостилем протягом 20 днів і більше. Умисне затягування проставлення апостилю всупереч діючому законодавству України, на думку позивача, вказує на упереджене відношенням саме до нього.

На звернення щодо дотримання терміну проставлення апостилю протягом двох днів отримує пояснення, щодо права органу та можливості звернення до суду в разі незгоди.

Викладені обставини доставляють ОСОБА_1 моральних переживань у вигляді психологічних страждань, адже лише одного позивача в межах усієї країни обмежують у проставленні апостилю протягом 2 днів, всім іншим громадянам України такого обмеження не має.

Позивач стверджує, що зазнає негативні емоції, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання, які спричиненні протиправними діями відповідача, створюють позивачу додаткові суттєві незручності пов`язані з не проставленням апостилю у зазначений законом термін, адже за кордоном документи дійсні біля місяця з апостилем. Такі моральні страждання позивач вважає цілком обґрунтованими з урахуванням вразливого соціального стану, в зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання викликались.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/89/23, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України згідно з копією паспорту № НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

За відомостями Електронного реєстру апостиля позивач звертався до Святошинського відділу ДРАЦС у м. Києві з наступними заявами на проставлення апостиля на документах:

- заяву № 3256461 подано 14.12.2022, проставлено апостиль 09.01.2023 (18 робочих днів);

- заяву № 3258073 подано 16.12.2022, проставлено апостиль 09.01.2023 (16 робочих днів);

- заяву № 3266847 подано 29.12.2022, проставлено апостиль 26.01.2023 (20 робочих днів);

- заяву № 3268534 подано 03.01.2023, проставлено апостиль 20.01.2023 (13 робочих днів).

Вважаючи дії відповідача щодо непроставлення апостилю протягом 2 днів протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції відмовив у задоволені позовних вимог, з чим погоджується суд апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Згідно з частино 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2003 року № 61 «Про надання повноважень на проставлення апостиля, передбаченого Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» Міністерству юстиції України надано повноваження на проставлення апостиля на документах, що видаються органами юстиції, судами, державними архівними установами, органами виконання покарань та пробації, а також на документах, що оформляються нотаріусами України.

Підпунктом 74 пункту 4 Положення № 228 (зі змінами), визначено, що Міністерство юстиції України проставляє апостиль на офіційних документах, що видаються, зокрема, органами юстиції.

Такі повноваження виконуються Управлінням у сфері державної реєстрації актів цивільного стану та проставлення апостиля Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України.

У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року № 890 «Деякі питання забезпечення запровадження електронного сервісу з проставлення апостиля» з метою запровадження електронного сервісу з проставлення апостиля, підвищення рівня довіри до офіційних документів України, на яких проставляється апостиль, з 20 листопада 2015 року в Україні запроваджено Електронний реєстр апостилів.

Відповідно до п. 1 роз. ІІ Порядку проставлення апостиля на офіційних документах, що видаються органами юстиції та судами, а також на документах, що оформляються нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2015 № 2268/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1419/27864 (далі Порядок № 2268/5), проставлення апостиля здійснюється шляхом, зокрема, особистого звернення до територіального органу Міністерства юстиції України (відділу державної реєстрації актів цивільного стану), нотаріуса.

Пунктом 2 роз. II Порядку № 2268/5 визначено, що посадова особа територіального органу Міністерства юстиції України, нотаріус за допомогою програмних засобів ведення Електронного реєстру апостилів формує заяву, на якій заявник за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, проставляє власний підпис. Після проставляння підпису така заява реєструється у Електронному реєстрі апостилів із зазначенням дати і часу реєстрації

Документи, подані для проставлення апостиля, розглядаються Міністерством юстиції України (пункт 1 розділу ІІІ Порядку № 2268/5).

За результатом розгляду заяви та поданих документів посадова особа Міністерства юстиції України проставляє апостиль або відмовляє у проставленні, формуючи за допомогою програмних засобів ведення Електронного реєстру апостилів відповідний електронний документ накладенням власного кваліфікованого електронного підпису та проставленням на документ кваліфікованої електронної печатки Міністерства юстиції України (п. 6 роз. ІІІ Порядку №2268/5).

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 2268/5 встановлено, що у разі необхідності здійснення перевірки документів про державну реєстрацію актів цивільного стану, у випадку відсутності відомостей про них у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та/або виникнення сумніву щодо їх достовірності Міністерством юстиції України надсилається запит до відповідного органу. У такому випадку апостиль може бути проставлений тільки після наявності відповідних зразків у Реєстрі, внесених його адміністратором, та/або після здійснення перевірки документів про державну реєстрацію актів цивільного стану

Проставлення апостиля, відмова в його проставленні здійснюються у строк до 2 робочих днів. У разі необхідності отримання зразка підпису, відбитка печатки та/або штампа, а також здійснення перевірки документів про державну реєстрацію актів цивільного стану у випадках відсутності відомостей про них у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та/або виникнення сумніву щодо їх достовірності строк розгляду документів на проставлення апостиля може бути продовжено до 20 робочих днів (пункт 5 розділу І Порядку № 2268/5).

За відомостями Електронного реєстру апостиля позивач звертався до Святошинського відділу ДРАЦС у м. Києві з наступними заявами на проставлення апостиля на документах:

- заяву № 3256461 подано 14.12.2022, проставлено апостиль 09.01.2023 (18 робочих днів);

- заяву № 3258073 подано 16.12.2022, проставлено апостиль 09.01.2023 (16 робочих днів);

- заяву № 3266847 подано 29.12.2022, проставлено апостиль 26.01.2023 (20 робочих днів);

- заяву № 3268534 подано 03.01.2023, проставлено апостиль 20.01.2023 (13 робочих днів).

Дослідивши наявні у справі докази, судами встановлено, що апостиль еа документах за заявами позивача проставлено в межах 20 робочих днів

Відтак, судами не встановлено, що відповідач порушив вищенаведені приписи спеціальних нормативних актів при розгляді заяв позивача про проставлення апостилю.

Посилання позивача на строки розгляду аналогічних заяв інших осіб не підтверджені жодними належними доказами та не стосуються спірних правовідносин між сторонами у цій справі.

Також колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги позивача щодо упередженого, на його думку, ставлення саме до нього відповідачем та відсутність підстав для додаткової перевірки документів у строк більше 2 робочих днів.

Нормативне регулювання спірних відносин, наявність чи відсутність підстав для додаткової перевірки належить саме до дискреційних повноважень відповідача та є його правом, оскільки Порядком № 2268/5 не передбачено законодавчо визначеного переліку підстав для такої перевірки.

Аналогічним чином діючими нормативними актами не передбачено і певної форми чи процедури прийняття рішення про продовження строку перевірки документів понад 2 робочих днів за наявності сумнівів в достовірності наданих відомостей.

В даному випадку стосовно строку розгляду заяви про проставення апостилю (в межах 20 робочих днів) відповідачу належать дискреційні повноваження, які у юриспруденції визначаються як законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, що визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права. Ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог про визнання дії Міністерства юстиції України неправомірними щодо не проставлення апостилю на документах протягом двох робочих днів.

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є похідними від вищевказаних та також не підлягають задоволенню.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі № 200/89/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв