Справа № 320/46117/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року справа №320/46117/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасувати вимогу, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

09.12.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-295297-50/У від 13.08.2019 року та № Ф-295297-50/786 від 11.02.2020 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області скасувати ОСОБА_1 недоїмку з ЄСВ у сумі 29293,44 грн., про що внести відповідну інформацію до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 2017 по теперішній час позивач призваний у Збройні Сили України та проходить військову службу, що підтверджується відповідною довідкою, а отже нарахування недоїмки з боку контролюючого органу є неправомірним. Оскільки фактично за позивача перераховано та сплачено ЄСВ у мінімальному розмірі внеску, немає підстав для покладення на нього обов`язку сплачувати єдиний соціальний внесок у зв`язку із наявністю статусу фізичної особи-підприємця у період нарахування, а тому податкова вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/46117/23 передана 18.12.2023 до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 22.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, з 27.03.1998 по 05.02.2020 позивач перебував на податковому обліку, як фізична особа-підприємець, а з 12.02.2013 по 05.02.2020 є платником єдиного внеску.

Головним управлінням ДПС у Київській області 13.08.2019 прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-295297-50/7771, якою позивачу станом на 31.07.2019 визначено до сплати недоїмку з єдиного соціального внеску у розмірі 23785,08 грн.

Позивач вважаючи вказану вимогу податкового органу такою, що порушує його права та інтереси, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (надалі - ПК України), Законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (надалі - Закон № 2464-VI), «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 № 1275-VII (надалі - Закон № 1275-VII), Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469 (надалі - Інструкція № 449).

Законом № 2464-VI визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

08.06.2014 набрав чинності Закон №1275-VII, яким розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI доповнено пунктом 9-2, відповідно до якого під час особливого періоду, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону № 2464-VI, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених пункту 2 статті 6 Закону № 2464-VI, якщо вони не є роботодавцями.

Підставою для такого звільнення є заява особи, яка бере добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів такою особою протягом 10 днів після її демобілізації або після закінчення лікування (реабілітації).

Законом № 1275-VII установлено, що цей пункт застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», та протягом усього особливого періоду.

Аналогічні норми містяться також в Інструкції № 449, зокрема, пунктом 7 розділу ІV вказаної Інструкції передбачено, що протягом особливого періоду, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», платники, визначені пп. 3 та 4 п. 1 розділу II цієї Інструкції, які призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, якщо вони не є роботодавцями.

Приписами підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з частиною 1 статті 59 ПК України в разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до вимог пунктів 59.3, 59.5 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами встановлена Інструкцією № 449.

Згідно із Законом № 2464-VI та Інструкцією № 449 на платника покладено обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З аналізу вищезазначених норм права, суд доходить висновку, що платники єдиного внеску - фізичні особи-підприємці, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, звільняються від нарахування та сплати єдиного внеску під час особливого періоду, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь строк їх військової служби.

Отже, сплата єдиного внеску роботодавцем позивача за контрактом (Міністерство оброни України в особі командира військової частини) виключає стягнення єдиного внеску за цей період з позивача як підприємця.

Аналогічна правова позиція відповідає викладена а постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 260/117/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Як вбачається з довідки Білоцерківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.03.2023 за №89, позивач з 28.01.2015 по 28.03.2016; з 26.06.2017 по 22.10.2019; з 23.04.2020 по 17.03.2023 приймав безпосередню участь в бойових діях в зоні АТО.

З Довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) та премії від 20.07.2023 за №939/7/647, яка видана Військовою частиною № НОМЕР_2 убачається, що військовою частиною з червня 2017 року по грудень 2020 року здійснювалося відрахування ЄСВ із грошового забезпечення, яке отримував позивач.

З аналізу матеріалів справи убачається, що Військовою частиною за період з червня 2017 по грудень 2020 року здійснювалися виплати грошового забезпечення та всіх, передбачених чинним законодавством України податків та соціальних внесків (єдиного соціального внеску) позивачу, а отже у даному випадку суд доходить висновку, що у спірному періоді позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, а єдиний соціальний внесок за нього був сплачений Військовою частиною, у якій він проходив службу, а тому нарахування контролюючим органом недоїмки зі сплати єдиного внеску за цей період є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача у частині щодо визнання протиправним та скасування вимоги Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-295297-50/У від 13.08.2019 року та № Ф-295297-50/786 від 11.02.2020 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині щодо зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області скасувати ОСОБА_1 недоїмку з ЄСВ у сумі 29293,44 грн., про що внести відповідну інформацію до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), суд вважає за необхідне відмовити, оскільки у відповідності до вимог Податкового кодексу, у разі скасування податкового повідомлення-рішення (вимоги) дані вносяться контролюючим органом до інтегрованої картки платника податків. Скасування вимоги забезпечить відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнено від сплати судового збору, у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-295297-50/У від 13.08.2019 року та № Ф-295297-50/786 від 11.02.2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.