Справа № 460/27632/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2024 року м. Рівне №460/27632/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання протиправними та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.09.2023 №70-ОД «Про результати службового розслідування».

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.09.2023 №70-ОД його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана». Він не погоджується з таким наказом, оскільки не був повідомлений про проведення службового розслідування, жодних документів він не бачив, акт службового розслідування не отримував. Всі усні звернення до командування були проігноровані. Тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 07.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що на підставі рапорту начальника логістики-заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2023 №398-АГД «Про призначення службового розслідування» та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2023 №499/1-АГД «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2023 №398-АГД», було проведено службове розслідування, за результатами якого складений акт. Відповідач вказує, що позивач надавав пояснення в межах службового розслідування, тому був ознайомлений про підстави та процедуру його проведення. Крім того, він не звертався до відповідача з рапортом про отримання акту службового розслідування.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.09.2023 №70-ОД «Про результати службового розслідування» відповідно до пункту «в» статті 48, статей 55, 86, 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийнято рішення притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана» на начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 . Крім того, позивача притягнуто до матеріальної відповідальності, оскільки службовим розслідуванням встановлено нестачу військового майна.

Відповідач вказує, що документами та матеріалами службового розслідування доведено протиправність дій позивача, його вину, причинний зв`язок між його діями та шкодою. Проведення службового розслідування та застосування такого виду дисциплінарного стягнення як сувора догана було здійснено в межах чинного законодавства, тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що він виконував накази командира майора ОСОБА_3 , доступу до благодійної допомоги позивач не мав. Застосування дисциплінарного стягнення відповідачем не обґрунтоване. Тому, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_2 .

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.09.2023 №70-ОД «Про результати службового розслідування» відповідно до пункту «в» статті 48, статей 55, 86, 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийнято рішення притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана» на начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 (а.с.8-16).

Крім цього, відповідно до ст.ст. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 11, 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», у зв`язку із наявністю нанесеної шкоди державі у розмірі 267940,41 грн. та наявністю причинного зв`язку між протиправною поведінкою військових посадових осіб і завданою шкодою, виявленою в результаті проведеної інвентаризації та в ході проведення службового розслідування, а також встановленою виною у допущенні нестачі військового майна служби інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_2 , командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення притягнути до матеріальної відповідальності військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 , шляхом стягнення суми завданої ним шкоди у сумі 105469,14 грн в розмірі до 20 відсотків його місячного грошового забезпечення.

Вважаючи такий наказ протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992. Він же визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 зазначеного Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 цього Закону №2232-XII передбачено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до Вступної частини Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, Цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

За положенням ст.5, 6, 8 Загальних положень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

За статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (п.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил).

Відповідно до статті 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 49 Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Усі військовослужбовці повинні під час зустрічі (обгону) вітати один одного, додержуючись правил, визначених Стройовим статутом Збройних Сил України. Військове вітання - це вияв взаємної поваги і згуртованості військовослужбовців.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Статтею 1, 2 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військово-службовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням статті 48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

За статтею 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно статтею 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Згідно із статтею 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №608 виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).

Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування може призначатися, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Розділу III Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців (п.13 Розділу III).

До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування (п.14 Розділу III).

Пунктом 3 розділу ІV Порядку №608 передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (пункти 1, 2 розділу VI Порядку).

Отже, враховуючи наведені вище положення, слідує висновок:

- службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення;

- у разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

-за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу;

- наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України, вивчивши матеріали службового розслідування та письмові пояснення сторін, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку №608, на підставі рапорту начальника логістики-заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника Дудчака Р.Б. (вх. №1522 від 10.08.2023), наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2023 №398-АГД «Про призначення службового розслідування» та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2023 №499/1-АГД «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2023 №398-АГД», комісією у складі: голова комісії тимчасово виконуючий обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 та члени комісії: офіцер протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_5 ; бухгалтер 1 категорії фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_3 старший солдат ОСОБА_6 , у період з 11.08.2023 по 28.09.2023 проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли нестачі військового майна служби інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_2 стосовно начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_3 , начальника служби інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_7 , ТВО командира взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_8 та начальника складу взводу матеріально технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 , чиї дії стали причиною вчинення правопорушення, а також для встановлення ступеня їх вини (а.с.71-73).

Під час проведення службового розслідування позивач надав пояснення від 05.09.2023 та 09.09.2023 (а.с.74 зворотній бік-75).

За результатами проведеного службового розслідування, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2023 №70-ОД (з основної діяльності), встановлено, що при здійснені приймання і здавання посади командира військової частини НОМЕР_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №318-АГД/ДСК від 14.07.2023, начальником служби інфраструктурного забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_7 встановлено у липні 2023 року відсутність військового майна служби інфраструктурного забезпечення військової частини НОМЕР_2 на загальну суму 267940,41 грн., а саме польових душів в кількості 10 (десять) штук на суму 171006,41 грн. та іншого майна на суму 96934 грн.

В ході службового розслідування встановлено, що матеріальні цінності, по яких встановлена нестача згідно Акту №12 від 24.07.2023 інвентаризації військового майна по службі інфраструктурного забезпечення військової частини НОМЕР_2 станом на 15.07.2023 стосовно укомплектованих по документах 10 (десяти) польових душів на суму 171006,41 грн., а також згідно Акту №13 від 24.07.2023 інвентаризації військового майна по службі інфраструктурного забезпечення військової частини НОМЕР_2 станом на 15.07.2023 стосовно 43 (сорока трьох) позицій різних матеріальних цінностей на суму 96934 грн., оприбутковані у військовій частині НОМЕР_2 відповідно до вимог Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440, та на підставі актів приймання військової частини НОМЕР_2 за формою 22, а саме: №№35, 36 від 16.08.2023 та №49 від 28.09.2023 (а.с.109-116).

Зазначені матеріальні цінності у військовій частині НОМЕР_2 списані для облаштування неіснуючих польових душів відповідно до Актів зміни якісного стану майна КЕС від 15.10.2022 №1, від 16.10.2022 №2, від 17.10.2022 №3, від 18.10.2022 №4, від 19.10.2022 №5, від 20.10.2022 №6, від 21.10.2022 №7, від 22.10.2022 №8, від 23.10.2022 №9, від 24.10.2022 №10, які містять ознаки підробки та складені на підставі наступних наявних у військовій частині НОМЕР_2 службових документів, які також мають ознаки підробки, а саме: актів виконаних робіт по облаштуванню польових душів від 15.10.2022 №1, від 16.10.2022 №2, від 17.10.2022 №3, від 18.10.2022 №4, від 19.10.2022 №5, від 20.10.2022 №6, від 21.10.2022 №7, від 22.10.2022 №8, від 23.10.2022 №9, від 24.10.2022 №10; донесень про використання матеріалів для облаштування 10 (десяти) польових душів; кошторисів облаштування польових душів від 01.10.2022 №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9 та №10 9 (а.с.82 зворотній бік-108).

Службовим розслідуванням встановлено, що начальник логістики заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_3 та начальник складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_1 з метою приховування нестачі матеріальних цінностей здійснили передачу неіснуючих 10 (десяти) польових душів по підроблених підписах наступних військовослужбовців, які по факту не розписувались за отримання таких матеріальних цінностей, а саме: командир 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_9 не ставив свій підпис про отримання 3-х (трьох) польових душів відповідно до Актів зміни якісного стану майна КЕС від 15.10.2022 №1, від 16.10.2022 №2, від 17.10.2022 №3; ТВО командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 старший сержант ОСОБА_10 не ставив свій підпис про отримання 3-х (трьох) польових душів відповідно до Актів зміни якісного стану майна КЕС від 18.10.2022 №4, від 19.10.2022 №5, від 20.10.2022 №6; командир 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_11 не ставив свій підпис про отримання 4-х (чотирьох) польових душів відповідно до Актів зміни якісного стану майна КЕС від 21.10.2022 №7, від 22.10.2022 №8, від 23.10.2022 №9, від 24.10.2022 №10.

Згідно пояснень діловода служби інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_12 та начальника служби ПММ (на час вчинення правопорушення офіцера групи логістики) старшого лейтенанта ОСОБА_13 , дані військовослужбовці не ставили свої підписи у Донесеннях та Кошторисах на облаштування 10 (десяти) польових душів, що може свідчити про використання начальником логістики заступником командира військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_3 документів із ознаками підробки.

Окрім цього, факт використання начальником логістики заступником командира військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_3 та начальником складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодшим сержантом ОСОБА_1 вищевказаних службових документів із ознаками підробки (актів зміни якісного стану майна КЕС, актів виконаних робіт по облаштуванню польових душів, донесень про використання матеріалів для облаштування польових душів та кошторисів облаштування польових душів) підтверджується поясненнями військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_14 , капітана ОСОБА_9 , молодшого лейтенанта ОСОБА_10 та капітана ОСОБА_11 .

Відповідно до Акту №12 від 24.07.2023 інвентаризації військового майна по службі інфраструктурного забезпечення в управлінні військової частини НОМЕР_2 станом на 15.07.2023 (додається) комісією встановлено відсутність облікованого військового майна на складі СІЗ, а саме: 10 (десять) польових душів на суму 171006,41 грн., про що в Інвентаризаційному описі необоротних активів від 24.07.2023 до даного Акту зазначено, що усі цінності, поіменовані в цьому інвентаризаційному описі з №1 по №10, перевірено комісією в натурі в присутності матеріально-відповідальної особи ТВО командира взводу МТЗ військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_15 та внесені в опис. У зв`язку з цим він претензій до інвентаризаційної комісії не має. Цінності, перелічені в даному інвентаризаційному описі відсутні.

Факт прийняття начальником складу взводу МТЗ військової частини НОМЕР_2 молодшим сержантом Василем ВОЛОСЯЧИКОМ 10 (десяти) польових душів під звіт підтверджується Актами приймання-передачі основних засобів від 01.07.2023 № №1051/бух, 1052/бух, 1053/бух (а.с.107 зворотній бік-108).

Відповідно до Акту №13 від 24.07.2023 інвентаризації військового майна по службі інфраструктурного забезпечення в управлінні військової частини НОМЕР_2 станом на 15.07.2023 комісією встановлено відсутність облікованого військового майна на складі СІЗ, (а саме: 43 (сорока трьох) позицій різних матеріальних цінностей на суму 96934 грн.), про що в Інвентаризаційному описі запасів від 24.07.2023 до даного Акту зазначено, що усі цінності, поіменовані в цьому інвентаризаційному описі з №1 по №43, перевірено комісією та внесені в опис. У зв`язку з цим начальник складу ПММ військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_16 претензій до інвентаризаційної комісії не має. Цінності, перелічені в даному інвентаризаційному описі відсутні (а.с.110-112).

Матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.03.2022 №17 військовослужбовець ОСОБА_1 у період з 07.03.2022 по 11.11.2022 перебував на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 та виконував функції матеріально відповідальної особи, оскільки справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.124).

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.11.2022 №308 головний сержант взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_8 з 12.11.2022 по 13.07.2023 перебував на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 та виконував функції матеріально відповідальної особи, оскільки справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно Довідки військової частини НОМЕР_1 про вартісну оцінку завданої шкоди від 21.09.2023 №698бух встановлено, що за даними облікових регістрів бухгалтерського обліку вартість майна, визначеного як нестача згідно результатів інвентаризації військової частини НОМЕР_2 становить залишкова вартість 267940,41 грн. (первісна вартість 268 904 грн.), а саме щодо 10 (десяти) польових душів залишкова вартість становить 171006,41 грн. та щодо іншого майна на суму 96 934 грн. (а.с.129 зворотній бік-130).

Таким чином, за результатами службового розслідування встановлено, що начальник складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_1 через власну не дисциплінованість, нехтування Статутами Збройних Сил України та у зв`язку з неналежним виконанням своїх службових обов`язків військової служби, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки за військовою посадою належним чином, тобто діяти як того вимагають інтереси військової служби, вчинив наступні неправомірні дії: не забезпечив належний облік та збереження військового майна на складі, а також з метою приховування фактів нестачі військового майна за незаконною вказівкою начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_3 у жовтні 2022 року вчинив неправомірні дії, а саме підписав завідомо неправдиві Акти зміни якісного стану стосовно неіснуючих 10 (десяти) польових душів на суму 171006,41 грн., які обліковуються у військовій частині НОМЕР_2 як нестача військового майна.

Виходячи з матеріалів службового розслідування вина молодшого сержанта ОСОБА_1 виражається у формі прямого умислу, неналежному виконанні службових обов`язків та самовпевненості. Своїми діями військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів:

Абзаців 2, 3, 5, 6 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до яких, кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушне додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; берегти державне майно.

Статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військова дисципліна - бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Абзаців 1, 2, 3, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Пункту 23 Розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440, згідно якого облік військового майна на складі (у сховищі) військової частини ведеться начальником складу (сховища) або особою, яка відповідно до наказу командира військової частини тимчасово виконує обов`язки за штатною посадою начальника складу (сховища) і на яку покладаються обов`язки з приймання (видавання) зберігання та ведення обліку військового майна на складі (у сховищі), що виразилось у неналежному зберіганні військового майна на складі військової частини НОМЕР_2 , внаслідок чого настала його нестача.

При цьому, в ході проведення службового розслідування встановлено, що вина військовослужбовців майора ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_8 та молодшого сержанта ОСОБА_1 додатково підтверджується матеріалами проведеної у липні 2023 року інвентаризації, а саме Актом №12 від 24.07.2023 інвентаризації військового майна по службі інфраструктурного забезпечення в управлінні військової частини НОМЕР_2 станом на 15.07.2023 та Актом №13 від 24.07.2023 інвентаризації військового майна по службі інфраструктурного забезпечення в управлінні військової частини НОМЕР_2 станом на 15.07.2023.

Наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440 затверджено Інструкцію з обліку військового майна у Збройних Силах України, що визначає механізм організації і ведення обліку військового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за військовими частинами та є підставою для прийняття відповідних рішень посадовими особами Збройних Сил у межах наданих їм повноважень з питань обліку військового майна.

За приписами п.2 Інструкції №440, матеріально відповідальною особою вважається посадова (службова) особа, на яку за характером її посади (роботи) покладено матеріальну відповідальність за збереження військового майна на підставі наказу командира військової частини (договору про матеріальну відповідальність працівника, укладеного відповідно до вимог трудового законодавства) і якій передано під звіт або в інший документально оформлений спосіб на зберігання, у тимчасове користування військове майно.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.03.2022 №17 військовослужбовець ОСОБА_1 у період з 07.03.2022 по 11.11.2022 перебував на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 та виконував функції матеріально відповідальної особи, оскільки справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону №160-IX умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним

виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №160-IX притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Відповідно до частини 4 статті 3 Закону №160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №160-IX особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно п.п. 1 п.1 статті 6 Закону №160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Відповідно до частини 6 статті 8 Закону №160-IX за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Відповідно до частини 7 статті 8 Закону №160-IX якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Відповідно до частини 8 статті 8 Закону №160-IX у разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону (ч.1 ст.10 Закону №160-ІХ).

За таких обставин, службовим розслідуванням підтверджено, що сума завданої шкоди (нестачі військового майна) у розмірі 267940,41 грн. підлягає відшкодуванню наступними військовослужбовцями: майором ОСОБА_3 , молодшим сержантом ОСОБА_8 та молодшим сержантом ОСОБА_1 щодо нестачі 10 (десяти) польових душів на суму 171006,41 грн.; майором ОСОБА_3 та молодшим сержантом ОСОБА_1 щодо іншого майна на суму 96934 грн.

Відповідно до пункту «в» статті 48, статей 55, 86, 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення сувора догана на начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Окрім цього, відповідно до ст.ст. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 11, 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», у зв`язку із наявністю нанесеної шкоди державі у розмірі 267 940 грн. 41 коп. та наявністю причинного зв`язку між протиправною поведінкою військових посадових осіб і завданою шкодою, виявленою в результаті проведеної інвентаризації та в ході проведення службового розслідування, а також встановленою виною у допущенні нестачі військового майна служби інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_2 , командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення притягнути до матеріальної відповідальності військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 , шляхом стягнення суми завданої ним шкоди у сумі 105469,14 грн. в розмірі до 20 відсотків його місячного грошового забезпечення.

Для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це, у свою чергу, наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Крім того, суд зазначає, що лише при наявності й доведеності існування всіх передбачених спеціальним законом умов, можливо притягнути військовослужбовця до матеріальної відповідальності.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що умовами притягнення позивача до матеріальної відповідальності є:

- наявність шкоди, це втрачене військове майно; - протиправна поведінка: грубе порушення військової дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків (проявив недбалість, не був пильний, та не належно зберігав ввірене державне майно); - причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою полягає в тому, що невиконання позивачем ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів), ст.11, ст. 112 Статуту Внутрішньої Служби (берегти державне майно, бути пильним), призвело до втрати майна; - вина особи в завданні шкоди: у формі непрямого умислу яка полягає у тому, що особа хоча і не бажає, але свідомо припускає настання суспільно небезпечних наслідків.

Враховуючи положення статті 6 Закону №160 відповідач правомірно притягнув до матеріальної відповідальності військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 , шляхом стягнення суми завданої ним шкоди у сумі 105469,14 грн. в розмірі до 20 відсотків його місячного грошового забезпечення

Отже, враховуючи, що військова дисципліна ґрунтується, зокрема, на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, бездоганного і неухильного додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, дійшов висновку, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді «сувора догана» у зв`язку з вчиненням дисциплінарного проступку та притягнення до матеріальної відповідальності є обґрунтованими, оскільки в діях позивача наявний склад дисциплінарного правопорушення.

В частині тверджень позивача, що він з наказом про призначення службового розслідування та актом і матеріалами службового розслідування ознайомлений не був, суд звертає увагу на те, що, позивач на підставу своїх позовних вимог покликається лише на процедурні порушення, при цьому не спростовує факти, встановлені службовим розслідуванням.

При цьому, суд зауважує, що не применшуючи значення необхідності дотримання процедурних норм, їх порушення повинно бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за умови, якщо останнє за своєю суттю є необґрунтованим та/або незаконним й підлягало би скасуванню чи зміні навіть за відсутності вказаної підстави. Тож, при розгляді даного спору слід виходити з суті виявлених службовим розслідуванням порушень та їх обґрунтованості/необґрунтованості.

Водночас, позивач під час розгляду даного спору в суді не навів достатніх та обґрунтованих доводів на спростування висновків службового розслідування по суті порушень, зокрема, щодо встановленого неналежного виконання обов`язків військової служби, порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не надав, та не покладав в основу позовної заяви.

Крім того, під час проведення службового розслідування позивач надавав пояснення від 05.09.2023 та 09.09.2023, тому був ознайомлений про проведення службового розслідування та підстави його проведення.

Щодо права позивача ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником), суд зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу VI Порядку №608, за зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом.

Позивач не надав суду доказів письмового чи усного звернення щодо даного питання до командування військової частини НОМЕР_1 .

Суд вважає, що за даних обставин при накладенні дисциплінарного стягнення на позивача командир військової частини НОМЕР_1 не вийшов за рамки своїх прав, передбачених статтями 83-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а при обранні виду дисциплінарного стягнення позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності командиром військової частини НОМЕР_1 в межах компетенції, до того ж, до позивача не було застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, а було оголошено сувору догану.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ від 28.09.2023 №70-ОД «Про результати службового розслідування» в частині пункту 3 про накладення на начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - сувора догана, та в частині пункту 5 щодо притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 , шляхом стягнення суми завданої ним шкоди у сумі 105469,14 грн. в розмірі до 20 відсотків його місячного грошового забезпечення, прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.09.2023 №70-ОД «Про результати службового розслідування» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 28 лютого 2004 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Суддя Н.В. Друзенко