Справа № 380/12952/22
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

27 лютого 2024 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 19.10.2022 у справі № 380/12952/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Заява обґрунтована тим, що відповідач неналежно виконав рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 шляхом неправильного здійснення розрахунку/нарахування і виплати індексації.

Ухвалою від 31.01.2024 суд призначив згадану заяву представника позивача до розгляду у порядку письмового провадження.

01.02.2023 до суду від представника відповідача до суду надійшли заперечення проти встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 у справі № 380/12952/22. Вказує на те, що розрахунок індексації грошового забезпечення у відповідності до рішення суду на користь ОСОБА_1 проведений випереджаючим методом із застосуванням базового місяця січень 2008 року у відповідності до чинного законодавства. Зазначає також, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/12952/22 військовою частиною НОМЕР_1 НГ України направлено потребу до головного розпорядника бюджетних коштів Головного управління Національної гвардії України. Після надходження коштів військовою частиною НОМЕР_1 НГ України добровільно було виконано судове рішення та перераховано ОСОБА_1 відповідні грошові кошти.

Вирішуючи питання про встановлення судового контролю у справі, суд виходив з наступного.

Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський суд з прав людини у справі Горнсбі проти Греції наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена статтею 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд встановив, що у справі №380/12952/22 позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 19.01.2018 із застосуванням січня 2016 року як базового місяця.

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 19.01.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць).

Так, з Листа відповідача №50/02/32-1706 від 28.09.2023 розрахунку нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 згідно з рішенням суду у справі № 380/12952/22 розмір нарахованої індексації із застосуванням січня 2008 року становить 79366,48 грн, розмір збільшеної премії 81720,25 грн, сума, яка підлягає виплаті 2052,98 грн, військовий збір 30,79 грн, компенсації ПДФО 369,54 грн, разом до фінансування 2422,52 грн, на руки 2022,19 грн.

Згідно з розрахунком нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 січня 2018 року у відповідності до абзаців 9-11 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення " від 17.07.2003 № 1078 щодо ОСОБА_1 згідно з рішенням суду у справі № 380/12952/22 від 13.02.2023 сума індексації до виплати становила 2022,19грн.

Згідно з платіжною інструкцією № 4940 від 15.09.2023 зазначена сума виплачена відповідачем на рахунок позивачу.

З урахуванням викладеного, суд висновує, що відповідач виконав рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 у справі №380/12952/22 в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 19.01.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць).

При цьому, позивач не заперечує факт виконання відповідачем рішення суду в частині застосування січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць). Проте позивач не погоджується з виконанням рішення суду в частині кокретно визначеного розміру індексації грошового забезпечення.

У зв`язку з цим, суд погоджується із твердженнями відповідача, що при вирішенні справи №380/12952/22 питання щодо конкретних сум нарахування індексації, які відповідач має виплатити на користь позивача не входило до предмета доказування у справі та відповідно не розглядалось судом.

Суд звертає увагу позивача на те, що обставини, зазначені ним у заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, можуть слугувати самостійними підставами для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Зазначені обставини дають суду підстави висновків про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 у справі №380/12952/22 відповідач виконав у повному обсязі, а тому відсутні правові підстави для встановлення судового контролю за його виконанням.

Щодо аргументів відповідача про пропуск позивачем строку звернення із заявою про встановлення судового контролю, суд зазначає таке.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення регламентоване статею 382 КАС України, яка не встановлює строків звернення до суду із відповідною заявою.

Натомість відповідач обґрунтовує свою позицію посиланням на статтю 383 КАС України, яка регламентує порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, на виконання рішення суду, зокрема встановлює строк звернення з відповідною заявою.

Згадані правові інститути регулюються статтями 382 і 383 КАС України відповідно, є різними за своєю правовою природою та призначенням, а тому немає жодних правових підстав для застосування строку звернення із заявою, передбаченою статею 383 КАС України, до вирішення питань у порядку, визначених статею 382 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 19.10.2022 у справі № 380/12952/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович