Справа № 420/2501/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2501/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви про призначення та виплати одноразової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини; зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013, у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу в в/ч НОМЕР_1 солдатом, кулеметником ІНФОРМАЦІЯ_4. 16 березня 2023 р. одержав вогнепальне осколкове поранення лівого ока, за безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань на лінії зіткнення з противником у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 . За результатами медичного огляду ВЛК був встановлений діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): - Стан після мінно-вибухової травми тяжкого ступеню (16.03.2023р.) з вогнепальним осколковим сліпим пораненням лівої нижньої кінцівки у вигляді консолідуючого перелому ІІ, III плеснових кісток, непроникаючого поранення передньої черевної стінки, енукліації лівого очного яблука. 03.08.2023р. позивачу встановлена друга група інвалідності внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини. 24.09.2023 р. позивач подав заяву на ім`я командира в/ч щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок поранення та додав необхідні документи. У відповідь на заяву щодо виплати отримав листа від 25.12.2023 р. № 5592 зі змісту якого вбачається фактична відмова у виплаті. 25.12.2023 р. позивач направив звернення на ім`я командира в/ч де надав пояснення на лист стосовно відмови у виплаті одноразової допомоги та просив надати відповідь. Відповіді на дане звернення позивач не отримав. Позивач вважає що ним подані всі документи передбачені Порядком № 975, при цьому відсутні підстави передбачені ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відтак у відповідача були всі підстави призначити та провести виплату одноразової допомоги позивачу. Враховуючи викладене позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною і такою що порушує його законні права, у зв`язку з чим він вимушений звернутись із даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 26.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.02.2024 до суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що відповідач підтверджує факт наявності звернення позивача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності (вх. № 4506 від 24.09.2023) та додатків до неї. Зазначену заяву було розглянуто та надіслано відповідь № 5095 від 22.11.2023, в якій зазначено, що заява позивача не відповідає формі, встановленій в додатку 12 Наказу МОУ № 530 від 14.08.2014; поданий пакет документів не містить завірену копію довідки до акту огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності (абз. 3 п. 11 постанови КМУ № 975 від 25.12.2013). Замість цього документу позивачем надана виписка з акту огляду МСЕК 12ААВ № 663391. Також пакет документів не містить копії постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання (абз. 5 п. 11 постанови КМУ № 975 від 25.12.2013). Замість цього документу позивачем надана довідка № 1669 ВЛК від 05.05.023, що видана КНМ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» для надання відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Також в поданому пакеті документів відсутня згода на обробку персональних даних про фізичну особу відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» (п. 4.7 розділу IV Наказу МОУ № 530 від 14.08.2014). Рекомендовано звернутися повторно до уповноважених органів, якими є ТЦК та СП або військова частина, де військовослужбовець проходить службу, оскільки з 10.10.2023 позивач виключений зі списків в/ч НОМЕР_1 (наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 10.10.2023 № 291).

26.02.2024 до суду від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою відповідач зазначає що заява ОСОБА_1 щодо виплати одноразової допомоги надійшла до відповідача 24.09.2023р. Про результати розгляду пакету документів позивача повідомлено лише 22.11.2023р. У відповіді відповідач зазначив що до пакету документів не додані копії довідки до акту огляду МСЕК, постанови ВЛК про встановлення причинного зв`язку поранення та не додана згода на обробку персональних даних. Будь-яке посилання на те що подана заява не відповідає вставленій формі відсутнє. Щодо відсутності постанови позивач зазначає наступне, відповідно до пункту 4 статті 21 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року N 402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (зі змінами) при медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених ТЦК та СП, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва травми). При цьому, відповідно до пункту 5 статті 22 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року N?402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" (зі змінами) вказано, що у воєнний час постанова ВЛК оформлюється довідкою ВЛК. З огляду на це висновок про відсутність постанови серед поданих документів є протиправним. Щодо довідки до акту огляду МСЕК, то як вбачається з заяви позивача від 22.08.2023, зареєстрована відповідачем копія довідки МСЕК зазначена серед поданих документів. Акту про відсутність документа або додатка до нього відповідачем не надано. Щодо згоди на обробку персональних даних. Вичерпний перелік документів, які подаються для призначення одноразової грошової допомоги визначений п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затв. Постановою КМУ від 25.12.2013р. № 975. Згода на обробку персональних даних відсутня серед переліку документів відтак вимога при її надання є протиправною. Позивач вважає що відповідачем неправомірно було відмовлено у реєстрації пакету документів для призначення одноразової допомоги, підготовки відповідного висновку та направленню його розпоряднику бюджетних коштів.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу в в/ч НОМЕР_1 солдатом, кулеметником ІНФОРМАЦІЯ_4.

Наразі, на підставі наказу начальника генерального штабу Збройних сил України від 06.10.2023 №435-РС (по особовому складу) та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 291 від 10.10.2023 солдат ОСОБА_1 вибув до нового місця несення військової служби у м. Рівне 62 запасний рози 33 механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних сил України, та з 10.10.2023 року виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 .

16 березня 2023 р. позивач одержав вогнепальне осколкове поранення лівого ока за безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань на лінії зіткнення з противником у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , у тверезому стані та у індивідуальних засобах захисту, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1061 від 26.04.2023 (підстава: наказ командира в/ч НОМЕР_1 № 198 від 25.04.2023).

03.08.2023 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності (безстроково) (причина інвалідності вказана поранення пов`язана із захистом Батьківщини) згідно виписки з акту огляду МСЕК № 663391 від 03.08.2023.

ОСОБА_1 направив заяву від 22.08.2023 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , яка зареєстрована у вх.№ 4506 від 24.09.2023 3 проханням розглянути питання про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 300 кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на 1 січня 2023 року у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи, пов`язаного з захистом України, та надав у додатку (вказано у заяві): заява, копія довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності, постанова ВЛК з причинами поранення документ, що свідчить про причині та обставини поранення, копію паспорту, копію прописки, копію ІНН.

У той самий час ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_2 зі скаргою про невиплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи, пов`язаного з захистом України. У своїй доповіді №4894 від 29.10.2023 року начальник фінансової служби - головний бухгалтер військової частини НОМЕР_3 молодший сержант ОСОБА_2 на ім`я начальника фінансової служби - головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 надав доповідь, що при аналізі поданих солдатом ОСОБА_1 документів виявлено невідповідність заяви встановленому наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 зразку, викладеному у додатку 12 цього наказу. З метою, надання допомоги солдату ОСОБА_1 необхідну форму заяви було отримано з відповідного офіційного інтернет-ресурсу та інформативно заповнено, надіслано солдату ОСОБА_1 для перевірки, роздрукування та підписання.

24.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 із заявою за передбаченою КМУ формою, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби.

До заяви додано: 1) копію довідки до акту МСЕК про встановлення групи інвалідності; 2) копію довідки ВЛК № 1669 від 05.05.2023; 3) копію довідки про обставини травми, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва); копію паспорта громадянина України; 4) копію картки платника податків; 5) копію довідки про реєстрацію місця проживання; зазначено реквізити банківського рахунку.

22.11.2023 ОСОБА_1 від військової частини НОМЕР_3 надіслано повідомлення №5095 від 22.11.2023 з роз`ясненням щодо виправлення недоліків у поданих документах, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, та рекомендації щодо повторного направлення повного пакету документів до уповноважених органів. Повідомлення з роз`ясненнями було направлено на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 . Але лист (повідомлення) отримано ОСОБА_1 не був, та він повернувся до військової частини НОМЕР_1 , про що свідчить довідка про причину повернення документу.

28.11.2023 до військової частини НОМЕР_1 надійшло звернення від ОСОБА_1 з проханням підтвердити факти наявності заяви та завірених копій документів (вх.№4506 від 24.09.2023) чи причини відсутності таких документів; повідомити про стан розгляду документів на призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності; повідомити орієнтовний термін нарахування та виплати зазначеної вище допомоги; надіслати відповідь на електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 тa з подальшим надісланням оригіналу листа на адресу АДРЕСА_3 .

25.12.2023 ОСОБА_1 було надіслано відповідь на звернення вих.№5592 від 25.12.2023 з повідомленням, що військова частини НОМЕР_1 підтверджує факт надходження заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги (вх. №4506 від 24.09.2023) з додатками, також повідомлено, що відповідь за вих. №5095 від 22.11.2023 була надіслана рекомендованим листом на адресу: АДРЕСА_2 . У відповіді були зазначені зауваження до поданого пакету документів та рекомендації щодо їх виправлення. Відповідь за вих. №5592 від 25.12.2023 була направлена ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_3 .

Військова частина НОМЕР_1 роз`яснила, що заява позивача не відповідає формі, встановленій в додатку 12 Наказу МОУ № 530 від 14.08.2014; поданий пакет документів не містить завірену копію довідки до акту огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності (абз. 3 п. 11 постанови КМУ № 975 від 25.12.2013). Замість цього документу позивачем надана виписка з акту огляду МСЕК 12ААВ № 663391. Також пакет документів не містить копії постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання (абз. 5 п. 11 постанови КМУ № 975 від 25.12.2013). Замість цього документу позивачем надана довідка № 1669 ВЛК від 05.05.023, що видана КНМ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» для надання відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Також в поданому пакеті документів відсутня згода на обробку персональних даних про фізичну особу відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» (п. 4.7 розділу IV Наказу МОУ № 530 від 14.08.2014). Рекомендовано звернутися повторно до уповноважених органів, якими є ТЦК та СП або військова частина, де військовослужбовець проходить службу, оскільки з 10.10.2023 позивач виключений зі списків в/ч НОМЕР_1 (наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 10.10.2023 № 291).

25.12.2023 позивач направив звернення на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 , де надав пояснення на відповідь від 25.12.2023р. № 5592 стосовно відмови у виплаті одноразової допомоги та просив надати відповідь.

Не отримавши відповіді на дане звернення, позивач звернувся до суду із даним позовом, зважаючи на неправомірну відмову відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон № 2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно статті 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону; б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону). Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, урегульовано Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується:

1) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи; 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи; 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи;

2) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:

120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

З аналізу норм права, суд доходить висновку, що у вищезазначеному Порядку чітко розмежовано поняття виплат категоріям військовослужбовців, зокрема зазначено виплати ОГД для військовослужбовців, у яких настала інвалідність під час виконання обов`язків військової служби та військовослужбовців, у яких настала інвалідність пов`язана з проходженням військової служби.

Згідно пункту 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

При цьому, пунктом 11 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності), військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства);

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, або особа, звільнена з військової служби, якому (якій) виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, подає уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - восьмому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Положеннями пункту 13 Порядку №975 визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом п`ятнадцятим Порядку № 975 передбачено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Згідно з п.4.5 Положення №530 за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, здійснюється виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (зі змінами) (далі - Порядок виплати допомоги).

Командир (начальник) військової частини, установи (організації), у якій проходив (проходить) службу військовослужбовець, зобов`язаний: роз`яснити права та пільги, установлені чинним законодавством для військовослужбовця (членів сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця), у тому числі щодо права на виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; сприяти своєчасному оформленню документів, визначених Порядком виплати допомоги; забезпечити належний контроль за виплатою одноразової грошової допомоги.

У разі звернення заявника до суду з позовом до військової частини або до ТЦКСП щодо відмови у виплаті грошової допомоги командир військової частини або керівник ТЦКСП (чи його представник) зобов`язаний письмово повідомити відповідний суд про те, що ні він, ні структурні підрозділи Міністерства оборони України не відносяться до належного відповідача, оскільки прийняття рішення про призначення допомоги належить до повноважень головного розпорядника коштів.

На підставі абзаців 6, 7 пункту 4.7 Положення №530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам оформляє та подає в Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України командир військової частини.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України керівник обласного ТЦКСП за місцем проживання цих осіб.

Відповідно до п.4.9 Положення №530 висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та ТЦКСП), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, подають до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів.

Якщо документи, необхідні для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, відсутні, уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та ТЦКСП), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, надають заявникам допомогу в їх розшуку.

Згідно з п. 4.10 Положення № 530 заява та документи, що до неї додаються, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, подані з порушенням вимог Порядку виплати допомоги, розглядаються уповноваженим органом (військовою частиною, військовим навчальним закладом, військовим навчальним підрозділом вищого навчального закладу, установою, організацією та ТЦКСП), що здійснює оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

З аналізу зазначених норм, судом встановлено, що до повноважень військових частин віднесено перевірку заяви про виплату одноразової грошової допомоги та доданих документів на відповідність вимогам Порядку № 975, здійснення допомоги у розшуку документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, а також складення та подання до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги. Такі повноваження стосуються документів на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам відповідних військових частин.

За обставин розглядуваного спору, позивачем до свого звернення додано виписку з акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 663391, замість довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 663391, хоча до позову додано копії обох документів.

В свою чергу, військова частина у відповіді позивачу наголошувала, що пунктом 11 постанови КМУ № 975 передбачено надавати уповноваженому органу саме завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

З цього приводу суд зазначає, що виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією є формою первинної облікової документації № 157-1/о, заповнення якої передбачено Інструкцією, що затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України 30.07.2012 № 577.

Форма № 157-1/о застосовується при винесенні рішення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) про встановлення групи, причини і строку інвалідності.

Форма № 157-1/о заповнюється у Кримській республіканській, обласних, центральних міських у містах Києві та Севастополі, міських, міжрайонних та районних МСЕК.

Усі реквізити даної форми заповнюються відповідно до акта огляду медико-соціальної експертної комісії (форма № 157/о).

Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією надсилається за місцем призначення пенсії чи місцезнаходженням пенсійної справи.

В свою чергу, довідка до акту огляду МСЕК, вимога надання якої встановлена пунктом 11 постанови КМУ № 975, видається інваліду, тобто є відмінним документом від форма № 157-1/о, хоча і тотожним за своїм змістом.

Відтак, позивач безпідставно наголошує на необхідності прийняття відповідачем саме виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12ААВ № 663391, не зважаючи на те, що в його розпорядженні є (і повинна бути) довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 663391.

Більш того, виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією надсилається за місцем призначення пенсії чи місцезнаходженням пенсійної справи, а не видається інваліду, на відміну від довідки до акту огляду МСЕК, тобто у розпорядженні позивача взагалі не повинно бути саме виписки до акту огляду МСЕК, яку він додав до свого звернення про виплату одноразової грошової допомоги.

Крім того, пунктом 11 постанови КМУ № 975 передбачено, що до заяви, серед іншого, додається копія постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

За обставин розглядуваного спору, позивачем до своєї заяви додано довідку ВЛК № 1669 від 05.05.2023, згідно якої на підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

В абзаці другому цієї довідки зазначено: «Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Станм після мінно-вибухової травми тяжкого ступеню (16.03.2023) з вогнепальним осколковим сліпим пораненням лівої нижньої кінцівки у вигляді консолідуючого перелому ІІ, ІІІ плеснових кісток, непроникаючого поранення передньої черевної стінки, енуклеації лівого очного яблука».

Зазначена довідка є формою, що передбачена додатком 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

При цьому внизу цієї довідки графа «рішення, постанова штатної ВЛК» не заповнена (вказується у разі, коли постанова ВЛК підлягає затвердженню штатною ВЛК).

Отже суд зазначає, що постановою КМУ № 975 висувається конкретно визначений перелік документів, які військовозобов`язаний у разі настання інвалідності подає уповноваженому органу, і в даному випадку позивачем не надано постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Натомість додана копія довідки ВЛК № 1669 від 05.05.2023, хоча і містить інформацію про діагноз позивача, та про те, що поранення пов`язано із захистом Батьківщини, проте не є постановою ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми), оскільки видана з метою надання військовослужбовцю відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, тобто призначення такої постанови у формі довідки є відмінним від запитуваного документу.

Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 за результатами розгляду заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності цілком обґрунтовано було спочатку виправлено форму його звернення, а в подальшому і роз`яснено який саме перелік документів потрібно надати, та чому саме подані документи не є достатніми. При цьому відповідачем фактично не приймалося рішення щодо відмови у виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги, а лише роз`яснялося про наявні дійсні недоліки поданих документів, спосіб (форму) їх усунення тощо.

Поряд із тим, спору щодо потреби позивачу надавати згоду на обробку персональних даних між сторонами немає, що вбачається зі звернення позивача від 25.12.2023, де ним зазначено, що працівником фінансового органу було вказано на відсутність необхідності зазначення цієї згоди в заяві про виплату одноразової грошового допомоги.

В свою чергу, позивач припускається помилки, вважаючи, що ним подані всі належні документи, що передбачені Порядком № 975, оскільки судом встановлено протилежне, про що детально наведено вище. Водночас, таке хибне посилання сторони позивача є недоречним та суперечить його ж інтересам, адже навіть у разі прийняття військовою частиною поданого позивачем пакету документів та направлення керівником уповноваженого органу у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку, - то такий розпорядник в місячний строк уповноважений прийняти рішення, в т.ч. про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю).

Водночас відповідач не заперечує наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, за отриманням якої останній звернувся, тобто спір між сторонами в цьому аспекті відсутній. Натомість відповідач небезпідставно звертає увагу позивача на дійсні, а не формальні, недоліки доданих до заяви про отримання допомоги додатків. В свою чергу, виконання стороною позивача рекомендацій відповідача на виконання вимог законодавства призвело б до позитивного вирішення порушеного позивачем питання.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме "небезпідставність" доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.