Справа № 320/31044/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року справа №320/31044/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві (далі відповідач та/або ГУ ДПС у м. Києві, контролюючий орган) та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань зі сплати ЄСВ;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (місцезнаходження: Україна, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 ), виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 15 819,54 грн. та 21030,90 грн., на загальну суму 36 850,44 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилається на рішення в адміністративних справах №640/3968/19, №640/10407/19 про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 29.12.2018 №Ф-270020-17 та від 13.05.2019 №Ф-270020-17 на суми 15 819,54 грн. та 21030,902 грн. відповідно. ОСОБА_1 наголошує на тому, що після скасування в судовому порядку окреслених вимог про сплату боргу (недоїмки) контролюючим органом не приведено у відповідність дані її особової картки з ЄСВ. Такі дії не вчинені ГУ ДПС у м. Києві і за наслідком її звернення із заявою від 14.02.2023, що і стало підставою для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.11.2023 в Київському окружному адміністративному суді зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий представником ГУ ДПС у м. Києві, в якому останній стверджує про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову. Представником контролюючого органу зауважено, що факт оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) не є підставою для проведення коригування в інтегрованій картці платника податків з метою виведення боргу (недоїмки) з єдиного внеску. При цьому, представник ГУ ДПС у м. Києві вказав, що рішеннями у справах №640/3968/19, №640/10407/19 не було зобов`язано контролюючий орган внести будь-які зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 . Також, представник відповідача вказав, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи Головного управління ДПС у м. Києві «Податковий блок», позивач з 13.08.2001 і дотепер знаходиться на обліку в Головному управління ДПС у м. Києві (Голосіївський район) та за нею обліковується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску.

В судовому засіданні 09.11.2023 судом долучено до матеріалів справи додаткові пояснення представника контролюючого органу, в яких останній наводить обґрунтування правомірності підстав для нарахування єдиного соціального внеску та наголошує на відсутності звернення позивача до ГУ ДПС у м. Києві з вимогою внесення змін в інтегрованій картці.

14.11.2023 в судовому засіданні Київським окружним адміністративним судом долучено заяву представника ГУ ДПС у м. Києві на виконання протокольної ухвали суду від 09.11.2023, в якій, серед іншого зазначено, що інших вимог про сплату боргу (недоїмки), окрім вимоги від 13.05.2019 №Ф-270020-17 ним позивачу не направлялось.

05.12.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

11.12.2023 в Київському окружному адміністративному суді зареєстровано аналогійний відзив представника відповідача відзиву від 02.11.2023.

В судове засідання 01.02.2024 представники сторін не прибули, у зв`язку із чим та на підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, а судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

29.12.2018 ГУ ДФС у м. Києві сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку у розмірі 15 819, 54 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2019 у справі №640/3968/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.12.2018 №Ф-270020-17, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Крім цього, судом встановлено, що 13.05.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф 270020-17, згідно якої станом на 30.04.2019 у ОСОБА_1 є заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 21 030,90 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/10407/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Як стверджує позивач засобами електронної пошти нею отримано повідомлення від контролюючого органу про наявність податкового боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за наслідком отримання якого 14.02.2023 засобами електронної пошти вона звернулась до контролюючого органу із заявою про внесення відповідних виправлень, однак відповіді не отримала.

ОСОБА_1 вказує, що внаслідок такої бездіяльності відповідача, а саме подальший облік за неї боргу в інтегрованій картці платника податку з єдиного соціального внеску, який скасований в судовому порядку, порушено її права та охоронювані законом інтереси, з огляд на що остання звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час їх виникнення та звертає увагу на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовано Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

В розрізі положень частини 2 статті 2 Закону № 2464-VI виключно ним визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме: наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Між тим, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до підпунктів 19-1.1.7, 19-1.1.8 пункту 19-1.1 статті 19.1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: реєструють та ведуть облік платників податків, платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків; забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Пунктом 71.1 статті 77 ПК України регламентовано, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно із статтею 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що контролюючі органи реєструють та ведуть облік платників єдиного внеску та забезпечують достовірність та повноту обліку таких платників податків.

Суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України 12.01.2021 № 5 затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №5), який визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку №5 базовий запис - первинний запис в інформаційній системі; достовірність показників - відповідність інформації, що відображається в інтегрованій картці платника податків, показникам первинних документів; загальний контроль - процес контролю, що забезпечує досягнення достовірності відображення облікових показників в інтегрованій картці платника податків; інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу; коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю; облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників; облікові показники - показники в ІКП, які породжуються у процесі перетворення у підсистемах інформаційної системи первинних показників; оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення облікових показників в ІКП, який ґрунтується на принципах бухгалтерського обліку; перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення показників у відповідних підсистемах інформаційної системи.

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу II Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Усі вартісні облікові операції та облікові показники в ІКП проводяться у гривнях з двома десятковими знаками.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Облікові показники, які відображаються в ІКП, залежать від форми обліку, яка передбачена умовами адміністрування відповідного платежу, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП).

Для організації оперативного обліку кожній ІКП присвоюється код, який її ідентифікує в інформаційній системі та не може бути присвоєний іншій ІКП.

Постійними реквізитами ІКП є: податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний територіальний орган ДПС і мають відмітку у паспорті) (далі - податковий номер); найменування - для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) - для фізичної особи; код виду бюджету; код класифікації доходів бюджету / технологічний код класифікації єдиного внеску; дата відкриття ІКП; дата закриття ІКП; код територіального органу ДПС, в якому відкрита ІКП.

Змінними реквізитами ІКП є: дата здійснення облікової операції; код облікової операції; сума за обліковою операцією.

Під час відкриття, ведення, передачі, закриття ІКП використовується інформація про платників з реєстраційних даних.

Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Податковому органу, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу II Порядку №5 з метою забезпечення контролю за правильністю відкриття/закриття ІКП в інформаційній системі щодекадно забезпечується автоматичне формування реєстрів контролю:

реєстр контролю ІКП, відкритих в інформаційній системі, які не відповідають Переліку форм ІКП;

реєстр контролю наявності відкритої ІКП за платником, стосовно якого в ЄДР внесено запис про припинення;

реєстр контролю наявності ІКП без ознаки «Платник відсутній в реєстрі» відкритої платнику, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку.

Пунктом 2 глави 2 розділу II Порядку №5 регламентовано, що наявні записи в реєстрах контролю не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, що здійснює облік платежів, шляхом усунення помилок:

у разі виявлення невідповідностей між ІКП, відкритими в інформаційній системі, та Переліком форм ІКП - здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП;

у разі виявлення ІКП, відкритої за платником, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку,- здійснюється перекодування такої ІКП з ознакою «Платник відсутній в реєстрі».

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу III Порядку №5 оперативний облік надходжень забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів:

за податками, зборами та платежами на підставі документів, визначених Порядком взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2016 року № 621, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 серпня 2016 року за № 1115/29245;

за єдиним внеском на підставі документів, визначених Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року № 54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за № 330/28460.

Пунктом 1 глави 4 розділу V Порядку №5 встановлено, що працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є:

скарга (заява) платника податків;

рішення про результати розгляду скарги (заяви);

ухвала суду про відкриття провадження;

рішення суду, прийняте по суті.

Згідно із підпункту 4 пункту 2 глави 4 розділу V Порядку №5 залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку» / «Вручено, судовий розгляд»).

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку» / «Вручено, судовий розгляд».

Інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати єдиного внеску створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату недоїмки, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 (справа №825/999/17), від 26.02.2019 (справа №805/4374/15-а), 30.11.2021 (справа №300/3157/20).

Суд враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2019 у справі №640/3968/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/10407/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2023, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 13.05.2019, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Зі змісту відзиву на позовну заяву слідує (т. 1, а.с. 57), що згідно бази даних інформаційно-комунікаційної системи ГУ ДПС у м. Києві в інтегрованій картці платника податків за кодом платежу 71040000 (для ФОП, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) обліковується заборгованість з єдиного внеску на загальну суму 38 888,74 грн., яка виникла в результаті автоматичних нарахувань єдиного внеску згідно з обраною системою оподаткування в розмірі мінімального страхового внеску, за кожен місяць, яка включає в себе наступні періоди:

- за II-IV квартали 2017 року від 09.05.2018 на суму 8 448,00 грн.

- за I-IV квартали 2018 року, по термінам справи: 19.04.2018 2457,18 грн.; 19.07.2018 2457,18 грн., 19.10.2018 2457,18 грн., 21.01.2019 2457,18 грн.

- за I-IV квартали 2019 року, по термінам справи: 19.04.2018 2754,18 грн.; 19.07.2018 2754,18 грн., 19.10.2018 2754,18 грн., 21.01.2019 2754,18 грн.

- за I-IV квартали (січень-лютий, червень-листопад) 2020 року, по термінам сплати: 21.04.2020 2078,12 грн.; 20.07.2020 1039,06 грн., 19.10.2020 3178,12 грн., 19.01.2021 3300,00 грн.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, звертає увагу на те, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018, №Ф-270020-17 від 13.05.2019, сформовані Головним управлінням ДФС у місті Києві, визнано протиправними та скасовано в судовому порядку.

В окреслених рішеннях суду, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для нарахування позивачу єдиного внеску з підстав перебування останньої в трудових відносинах з підприємством, тобто перебування її у трудових відносинах і сплатою за неї єдиного внеску роботодавцем в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, зокрема у періоди, коли він був найманим працівником, а не самозайнятою особою.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, суд констатує, що рішеннями суду у справах №640/3968/19, №640/10407/19 встановлено відсутність правових підстав для автоматичного нарахування єдиного внеску позивачу і, як наслідок формування вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018, №Ф-270020-17 від 13.05.2019.

Суд звертає увагу на те, що правова позиція, викладена відповідачем у відзиві на позовну заяву, в частині відсутності у резолютивних частинах судових рішень у справах №640/3968/19, №640/10407/19 зобов`язання виключити відповідні суми нарахування не є та не може бути підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, адже визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018, №Ф-270020-17 від 13.05.2019 в судовому порядку є беззаперечною підставою для здійснення коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків про скасування відповідних нарахувань.

При цьому, суд залишає поза увагою посилання контролюючого органу в частині правомірності нарахування ним в автоматичному режимі єдиного внеску в розмірі мінімального страхового внеску, за кожен місяць, адже вказане не входить до предмету доказування у даній справі та було перевірено судом в межах судових справ №640/3968/19, №640/10407/19.

Також, суд не може оминути твердження ГУ ДПС у м. Києві, викладене у заяві про виконання вимог протокольної ухвали суду від 09.11.2023, щодо не направлення ОСОБА_1 інших вимог про сплату боргу (недоїмки), окрім вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 13.05.2019 на загальну суму 21 030,90 грн. (т. 1, а.с. 85), оскільки наведене спростовується рішенням суду першої інстанції в адміністративній справі №640/3968/19, яке безпосередньо контролюючим органом оскаржувалось в апеляційному порядку.

Що ж стосується тверджень представника ГУ ДПС у м. Києві в частині відсутності звернення позивача з вимогою про внесення коригування в інтегрованій картці із посиланням на лист Управління по роботі з податковим боргом від 08.11.2023 №2012/26-15-32-01-06 (т. 1, а.с. 64-65), то суд відмічає, що такі твердження, у тому числі відомості, які відображені у листі, не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 14.02.2023, у відповідь на електронний лист від «kiev.borg» направлено прохання внести виправлення в облік щодо заборгованості зі сплати єдиного внеску (т. 1, а.с. 133-132).

Відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті - https://kyiv.tax.gov.ua/kontakti/, електронна пошта «» є електронною поштою управління з податковим боргом.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт звернення позивача із відповідною заявою та не встановлено обставини її розгляду контролюючим органом та, як наслідок, внесення відповідних змін в інтегровану картку ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску

Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, Верховний Суд дійшов висновку, що наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигід та податкових зобов`язань платника податків, є правомірними, оскільки у випадку, коли неперерахування податку або збору не є наслідком винних дій платника податків, до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред`явлена вимога про повне перерахування податкових платежів.

Відображення податковим органом в інтегрованих картках платника відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань спричиняють правові наслідки саме для платника податку, оскільки від правомірності таких дій фактично залежить фінансовий стан платника податків у розрізі розрахунків із бюджетом, зокрема, щодо наявності та вірного розрахунку заборгованості перед бюджетом з урахуванням періоду її виникнення.

Приймаючи до уваги, що інтегрована картка платника є документом, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, то зазначення в цій картці суми податку, нарахування якої скасовано судом, порушує права позивача, оскільки відображає несплату неіснуючих податкових зобов`язань.

Отже, у випадку скасування вимоги відповідач зобов`язаний відобразити інформацію в обліковій картці платника.

Таким чином, беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань зі сплати ЄСВ.

У той же час, при вирішенні даного спору по суті, в частині вимог зобов`язального характеру, слід звернути особливу увагу на те, що ОСОБА_1 просить суд внести зміни в інтегровану картку шляхом виключення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 15 819,54 грн. та 21030,90 грн., на загальну суму 36 850,44 грн.

Разом з цим, судом встановлено, що до вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018 на загальну суму 15 819,54 грн. контролюючим органом включено нарахований мінімальний страховий внесок за період:

- за II-IV квартали 2017 року від 09.05.2018 на суму 8 448,00 грн.

- за I-IІІ квартали 2018 року, по термінам сплати: 19.04.2018 2457,18 грн.; 19.07.2018 2457,18 грн., 19.10.2018 2457,18 грн.

Між тим, до вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 13.05.2019 на загальну суму 21 030,90 грн. відповідачем вже включено період, охоплений вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018 на загальну суму 15 819,54 грн. + ІV квартал 2018 року із терміном сплати 21.01.2019 2457,18 грн. та І квартал 2019 року із терміном сплати 19.04.2019 2754,18 грн.

Тобто, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 13.05.2019 на загальну суму 21 030,90 грн. включає в себе такі періоди:

- за II-IV квартали 2017 року від 09.05.2018 на суму 8 448,00 грн.

- за I-IV квартали 2018 року, по термінам сплати: 19.04.2018 2457,18 грн.; 19.07.2018 2457,18 грн., 19.10.2018 2457,18 грн., 21.01.2019 2457,18 грн.

- І квартал 2019 року із терміном сплати 19.04.2019 2754,18 грн.

Отже, сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка має бути виключена з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 становить 21 030,90 грн., а не 36 850,44 грн., як про то просить остання.

Резюмуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску шляхом виключення суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 21 030,90 грн., яка виникла за наступні періоди: II-IV квартали 2017 року від 09.05.2018 на суму 8 448,00 грн.; за I-IV квартали 2018 року, по термінам сплати: 19.04.2018 2457,18 грн.; 19.07.2018 2457,18 грн., 19.10.2018 2457,18 грн., 21.01.2019 2457,18 грн.; І квартал 2019 року із терміном сплати 19.04.2019 2754,18 грн.

В іншій частині суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовної вимоги немайнового характеру не застосовується.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст.6 ЗУ №3674-VI).

При цьому, суд звертає увагу, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Така правова позиція викладена, зокрема в Довідці про аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, затвердженій Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 №2.

При цьому, суд вбачає за доцільне зауважити про те, що такі вимоги мають бути пов`язані одна з одною.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст.6 ЗУ №3674-VI).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить - 2684 гривні.

Позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, відтак сума судового збору, яка підлягала сплаті за подання нею даного адміністративного позову, встановить 1073,60 грн.

Згідно із ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за звернення до суду з даним позовом до ухвалення судового рішення у цій справі.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково, зважаючи на позицію, викладену судом вище в частині кількості немайнових вимог, які заявлені позивачем та з огляду на обставини відстрочення сплати судового збору останній, суд приходить до висновку, що судовий збір, який підлягав сплаті за розгляд даної адміністративної справи в сумі 1073,60 грн. слід в повному обсязі стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України на рахунок Київського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не здійснення відображення/коригування у інтегрованій картці платника ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску дійсного стану зобов`язань зі сплати єдиного соціального внеску.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з єдиного соціального внеску шляхом виключення суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 21 030,90 грн., який виник за наступні періоди: II-IV квартали 2017 року на суму 8 448,00 грн.; I-IV квартали 2018 року по термінам сплати 19.04.2018 2457,18 грн., 19.07.2018 2457,18 грн., 19.10.2018 2457,18 грн., 21.01.2019 2457,18 грн.; І квартал 2019 року із терміном сплати 19.04.2019 2754,18 грн.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) на користь Державного бюджету України (Отримувач коштів - ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101, Код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA4010001, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 23.02.2024 року.

Суддя Кушнова А.О.