Справа № 160/21306/23
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

23 лютого 2024 року справа 160/21306/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 (суддя Калугіна Н.Є.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказів та поновлення на посаді

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.08.2023 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ № 458 о/с від 14.07.2023 про переведення для подальшого проходження служби до ГУНП в Донецькій області, звільнивши з посади інспектора відділу реагування патрульної поліції Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області;

- визнати незаконним та скасувати витяг з наказу №458 о/с від 14.07.2023, в якому міститься інформація про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора відділу реагування патрульної поліції Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, який є похідним від наказу Головного управління Національної поліції №458 о/с від 14.07.2023;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 14.07.2023.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023, прийнятому в спрощеному провадженні, відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду в адміністративній справі №420/5192/18 та наголошує, що переведення його по службі на іншу посаду може відбуватися з урахування статті 32 КЗпП України лише на підставі його згоди. Зазначає, що рапорт про призначення на посаду був поданий після оскаржуваного наказу. З наданих відповідачем документів не вбачається в яких саме кадрах існує потреба в ГУНП в Донецькій області, та чому переведено для подальшої служби саме позивача. Зазначає, що при переведенні, відповідачем не було з`ясовано чи є наказ про призначення на посаду в ГУНП в Донецькій області та яка це посада.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

До ГУНП в Дніпропетровській області надійшов лист ГУНП в Донецькій області №1743/01/12-2023 від 12.07.2023, у якому зазначено, що у період воєнного стану в ГУНП в Донецькій області виник некомплект вакантних посад поліцейських, який складає 1475 одиниць (32,7%), зокрема в підрозділах превентивної діяльності 422 одиниці (35,7 %), слідства - 186 одиниць (28,8%) та кримінальної поліції - 254 одиниці (23,7%), цим самим збільшуючи навантаження на поліцейських майже на третину, що дається в знаки при забезпечення виконання ними своїх службових обов`язків. З початку контрнаступальних дій сил оборони України, поступово звільняється тимчасово окупована територія Донецької області, а тому з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України виникає нагальна потреба в додатковому залучені поліцейських для виконання відповідних завдань та комплектуванні вакантних посад, у зв`язку з чим ГУНП в Донецькій області просило розглянути питання щодо переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих ГУНП в Дніпропетровській області поліцейських в їх розпорядження у кількості, що дозволить зменшити зазначений вище загальний некомплект органу поліції хоча б на 5 %.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 458 о/с від 14.07.2023 (зі змінами внесеними наказом ГУНП №463 о/с від 17.07.2023) По особовому складу, відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію переведено для подальшого проходження служби до ГУНП в Донецькій області, з 17 липня 2023 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , звільнивши з посади інспектора відділу реагування патрульної поліції Синельниківського районного управління поліції, на підставі доповідної записки № 20/2821 від 14.07.2023 та листа ГУНП в Донецькій області №1743/01/12-2023 від 12.07.2023.

Наказом ГУНП в Донецькій області № 298 о/с від 17.07.2023, відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію призначено до ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який прибув із ГУНП в Дніпропетровській області - інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Волноваського районного відділу поліції з 17 липня 2023 року. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 17.07.2023, наказ ГУНП в Дніпропетровській області № 458 о/с від 14.07.2023 та № 463 о/с від 17.07.2023, подання ГУНП в Донецькій області від 17.07.2023.

Вважаючи наказ про звільнення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регламентується Законом України Про Національну поліцію.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України Про Національну поліцію, призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України Про Національну поліцію, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частин 7, 8 статті 65 Закону України Про національну поліцію, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Наказом МВС України №1235 від 23.11.2016 затверджений Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими (далі - Порядок).

Відповідно до розділу II Порядку, підставою для видання наказів по особовому складу є, зокрема, призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу III Порядку, видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України, відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України Про Національну поліцію, територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Встановлені обставини справи свідчать, що переведення позивача було здійснено на підставі листа начальника ГУНП в Донецькій області щодо можливість направлення в розпорядження для подальшого проходження служби працівників поліції максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України.

Таким чином, переведення позивача на посаду старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану на території Донецької області.

Позивач 17.07.2023 подав рапорт начальнику головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що з запропонованою посадою інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області згоден, тобто, ОСОБА_1 надав свою згоду про призначення його на вказану посаду в ГУНП в Донецькій області.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що при переміщенні позивача з посади було дотримано встановлену законодавством процедуру.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача що він не надавав згоди на переміщення його на іншу посаду та в силу статті 32 КЗпП України відповідач не мав права на таке переміщення.

Серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади пункт 2 частини 1 статті 65 Закону України Про Національну поліцію безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського.

Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону України Про Національну поліцію).

В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

При цьому пункт 2 частини 1 статті 65 Закону України Про Національну поліцію передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість.

Як вже зазначалось, за приписами абзацу 2 частини 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію (в редакції Закону України №2123 від 15.03.2022), поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Законом України №2123 від 15.03.2022 Про внесення змін до законів України Про Національну поліцію та Про Дисциплінарний статут Національної поліції України (набрав чинності 01.05.2022), стаття 60 Закону України Про Національну поліцію викладено в новій редакції, згідно якої, відносини, що виникають в зв`язку зі вступом, проходженням, припиненням служби в поліції регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських.

Така позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 25.05.2023 в адміністративній справі №620/3663/19, якою правильно керувався суд першої інстанції.

Висновки викладені в постанові Верховного Суду в адміністративній справі №420/5192/18, на які посилається апелянт, не є релевантними, оскільки стосувались правовідносин які мали місце до внесення змін до Закону України Про Національну поліцію.

Твердження позивача з приводу того, що рішення про звільнення позивача з посади в порядку переміщення має відбуватись на підставі в тому числі й рішення про призначення його на нову посаду, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, адже призначення на нову посаду в порядку переміщення може мати місце лише після звільнення з попередньої посади, адже чинним законодавством не передбачено випадків можливого перебування особи на двох посадах одночасно.

Посилання позивача на відсутність в листі ГУНП в Донецькій області №1743/01/12-2023 від 12.07.2023 переліку кадрів в яких існує потреба, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки статтею 65 Закону України Про національну поліцію передбачено можливість переміщення на рівнозначну посаду а не тотожну займаної.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Наказом Національної поліції України Переліку посад поліцейських і відповідних їм граничних спеціальних звань (наказ НПУ від 04.12.2015 №142 зі змінами), граничне спеціальне звання за посадою - інспектор відділу реагування патрульної поліції Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області (інспектор відділу поліції - Управління, відділи, відділення поліції Розділ ІV) та інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області (інспектор відділення поліції - Управління, відділи, відділення поліції Розділ ІV) є старший лейтенант поліції.

Позивач, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції, до переведення перебував на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та наказом ГУНП в Донецькій області був призначений на рівнозначну посаду, з огляду на визначення граничних спеціальних звань, інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області, які з огляду на викладене є рівнозначними за граничним спеціальним званням (старший лейтенант поліції).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що переведення позивача відбулося за ініціативою керівників органів поліції з метою забезпечення більш ефективної служби в територіальному підрозділі ГУНП, задля інтересів служби.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 без змін.

Постанова набирає законної сили з 23.02.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова