Справа № 420/35339/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів і карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 18 грудня 2023 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» до Одеської митниці в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000191 від 27.10.2023;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000049/1 від 27.10.2023;

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000192 від 27.10.2023;

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000050/2 від 27.10.2023;

5. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000196 від 10.11.2023;

6. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000052/2 від 10.11.2023;

7. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000282 від 07.12.2023;

8. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000055/2 від 07.12.2023;

9. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000286 від 12.12.2023;

10. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000058/2 від 12.12.2023;

11. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000287 від 14.12.2023;

12. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000059/2 від 14.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.03.2023 між ТОВ «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» (Покупець) і KOYUNCU GROUP GERMANY GMBX (Продавець), укладено договір № 01032023 (копія додається). Відповідно до п. 1.1. Договору № 01032023 від 01.03.2023, Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується придбати різні види соляної продукції, зазначені в накладних, надалі Товар. Згідно з п. 1.2. Договору № 01032023 від 01.03.2023, країною призначення Товару є Україна. Відповідно до п. 2.1. Договору № 01032023 від 01.03.2023, вид, кількість, ціна та вартість Товару будуть узгоджені між Продавцем і Покупцем і описані в Рахунку-фактурі, який виставляється на кожну окрему поставку та також є невід`ємною частиною цього Контракту. Згідно з п. 2.3. Договору № 01032023 від 01.03.2023, вартість Товару включає упаковку та реєстрацію супровідних документів, гарантійне обслуговування, якщо інше положення Інкотермс не погоджено в рахунках-фактурах. Відповідно до п. 3.1. Договору № 01032023 від 01.03.2023, загальна сума контракту: загальна вартість усіх сплачених рахунків (рахунків-проформ) за цим договором. Згідно з п. 6.2. Договору № 01032023 від 01.03.2023, умови поставки та страхування за Контрактом будуть визначені Продавцем та Покупцем для кожної поставки в Інвойсі відповідно до ІНКОТЕРМС-2010. Сторони можуть домовитися про умови доставки EXW, FOB, FCA (порт доставки в Туреччині, тобто Ереглі), якщо інше не обумовлено в рахунках-фактурах. Відповідно до п. 7.2. Договору № 01032023 від 01.03.2023, умови оплати товару фіксуються в рахунках-фактурах (рахунках-проформах) і можуть бути змінені за згодою сторін, за винятком форс-мажорних або важких ситуацій, що склалися на Продавця. Усі додаткові умови (за наявності) фіксуються в кожному рахунку-фактурі для кожної окремої поставки.

В подальшому протягом жовтня-листопада 2023 між Продавець і Покупець на виконання договірних зобов`язань за договором № 01032023 від 01.03.2023, було узгоджено наступні поставки товару відповідно до інвойсів:

- Інвойс № RE001010 від 13.10.2023, на поставку солі харчової йодованої кількістю 1498,5 тон загальною вартістю 115 116,62 доларів США, оплату за яку відбувається на умовах 100% 30 днів відтермінування від дати коносаменту та умовою поставки FOB Eregli;

- Інвойс №RE001011 від 13.10.2023, на поставку технічної солі кількістю 1501,2 тон загальною вартістю 78 662,88 доларів США, оплату за яку відбувається на умовах 100% 30 днів відтермінування від дати коносаменту та умовою поставки FOB Eregli;

- Інвойс №RE001027 від 02.11.2023, на поставку технічної солі кількістю 3199,50 тон загальною вартістю 165 398,15 доларів США, оплату за яку відбувається на умовах 100% 30 днів відтермінування від дати коносаменту та умовою поставки FOB Eregli;

- Інвойс №RE001042 від 28.11.2023, на поставку технічної солі кількістю 2749,95 тон загальною вартістю 146 888,30 доларів США, оплату за яку відбувається на умовах 100% 30 днів відтермінування від дати коносаменту та умовою поставки FOB Eregli.

Таким чином, Позивач на виконання договірних зобов`язань, в подальшому вчиняв дії направленні організацію і доставку вантажу на митну територію України з урахуванням умов поставки товару. В подальшому у зв`язку із імпортуванням на територію України партії товару згідно з Інвойсами № 001010 від 13.10.2023, № 001011 від 13.10.2023, № 001027 від 02.11.2023 на виконання умов Договору № 01032023 від 01.03.2023, позивач звертався із відповідними митними деклараціями до відповідача, але за якими, останнім були прийнятті протиправні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Вважаючи спірні рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 22.12.2023 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у порядку статті 262 КАС України.

08.01.2024 від представника Одеської митниці до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ ЕС/868/24), в якому вказано, що відповідач вважає адміністративний позов ТОВ «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» не підлягає задоволенню.

У відзиві вказано, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подані митні декларації (МД) № 23UA37U7 від 27.10.2023, (МД) № 23UA38U6 від 27.10.2023, (МД) № 23UA73U5 від 10.11.2023, (МД) № 23UA89U1 від 07.12.2023, (МД) № 23UA77U6 від 11.12.2023, (МД) № 23UA88U7 від 14.12.2023. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA37U7 від 27.10.2023; № 23UA38U6 від 27.10.2023; №23UA73U5 від 10.11.2023; №23UA89U1 від 07.12.2023; №23UA77U6 від 11.12.2023; 23UA88U7 від 14.12.2023 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000049/1 від 27.10.2023; № UA500370/2023/000050/2 від 27.10.2023; № UA500370/2023/000052/2 від 10.11.2023; № UA500370/2023/000055/2 від 07.12.2023; № UA500370/2023/000058/2 від 12.12.2023; № UA500370/2023/000059/2 від 14.12.2023.

Як вказано у відзиві, надані документи, що стосуються вартості товару не містять відомостей щодо вартісних характеристик пакування такого товару. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявних в поданих зазначеними особами документів усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Враховуючи викладені норми, можна зробити висновок, що у митного органу наявний обов`язок перевірки всіх складових митної вартості навіть за умови, що вони включені у вартість товару.

Відповідач вказує, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Як стверджує відповідач, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, що вимагались митним органом та не спростовані наявні розбіжності у документах.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № По МД № 23UA37U7 від 27.10.2023; По МД № 23UA38U6 від 27.10.2023; По МД №23UA73U5 від 10.11.2023; По МД №23UA89U1 від 07.12.2023; По МД №23UA77U6 від 11.12.2023; По 23UA88U7 від 14.12.2023 містились розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Відповідач зазначає, що у зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 2 ст. 55 МКУ Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000049/1 від 27.10.2023; № UA500370/2023/000050/2 від 27.10.2023; № UA500370/2023/000052/2 від 10.11.2023; № UA500370/2023/000055/2 від 07.12.2023; № UA500370/2023/000058/2 від 12.12.2023; № UA500370/2023/000059/2 від 14.12.2023.У рішеннях про коригування митної вартості № UA500370/2023/000049/1 від 27.10.2023; № UA500370/2023/000050/2 від 27.10.2023; № UA500370/2023/000052/2 від 10.11.2023; № UA500370/2023/000055/2 від 07.12.2023; № UA500370/2023/000058/2 від 12.12.2023; № UA500370/2023/000059/2 від 14.12.2023 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, статті 256 МКУ, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000191 від 27.10.2023; № UA500370/2023/000192 від 27.10.2023; № UA500370/2023/000196 від 10.11.2023; № UA500370/2023/000282 від 07.12.2023; № UA500370/2023/000286 від 12.12.2023; № UA500370/2023/000287 від 14.12.2023; та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи вищевикладене, Одеської митниці просить суд відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ».

08.01.2024 до суду надійшло клопотання представника Одеської митниці Костилєвої А.Д., про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 15.01.2024 у задоволенні клопотання (вх.№ЕС/870/24 від 08.01.2024) представника відповідача Костилєвої А.Д., про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

10.01.2024 (вх.№ЕС/1359/24) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

15.01.2024 (вх.№2036/24) від представника відповідача до суду надійшли заперечення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

01.03.2023 між ТОВ «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» (як покупець) і KOYUNCU GROUP GERMANY GMBX (як продавець), укладено договір № 01032023 (т.1 а.с.67-73) відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується придбати різні види соляної продукції, зазначені в накладних, надалі Товар.

Згідно з п. 1.2. Договору № 01032023 від 01.03.2023, країною призначення Товару є Україна.

Відповідно до п. 2.1. Договору № 01032023 від 01.03.2023, вид, кількість, ціна та вартість Товару будуть узгоджені між Продавцем і Покупцем і описані в Рахунку-фактурі, який виставляється на кожну окрему поставку та також є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 2.3. Договору № 01032023 від 01.03.2023, вартість Товару включає упаковку та реєстрацію супровідних документів, гарантійне обслуговування, якщо інше положення Інкотермс не погоджено в рахунках-фактурах.

Відповідно до п. 3.1. Договору № 01032023 від 01.03.2023, загальна сума контракту: загальна вартість усіх сплачених рахунків (рахунків-проформ) за цим договором.

Згідно з п. 6.2. Договору № 01032023 від 01.03.2023, умови поставки та страхування за Контрактом будуть визначені Продавцем та Покупцем для кожної поставки в Інвойсі відповідно до ІНКОТЕРМС-2010. Сторони можуть домовитися про умови доставки EXW, FOB, FCA (порт доставки в Туреччині, тобто Ереглі), якщо інше не обумовлено в рахунках-фактурах.

Відповідно до п. 7.2. Договору № 01032023 від 01.03.2023, умови оплати товару фіксуються в рахунках-фактурах (рахунках-проформах) і можуть бути змінені за згодою сторін, за винятком форс-мажорних або важких ситуацій, що склалися на Продавця. Усі додаткові умови (за наявності) фіксуються в кожному рахунку-фактурі для кожної окремої поставки.

Судом встановлено, що у жовтні 2023 року на підставі інвойсу № RE001010 від 13.10.2023 компанією KOYUNCU GROUP GERMANY GMBX поставлено позивачу партію товару (т.1 а.с.79).

Постачання здійснювалось на умовах FОВ EREGLI.

Так, згідно вказаного інвойсу № RE001010 від 13.10.2023 позивачу поставлено сіль на загальну суму 115116,62 доларів США.

27.10.2023 уповноважена позивачем особа діючи в інтересах товариством з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ», звернулась до Одеської митниці, у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (митна декларація № 23UA37U7 від 27.10.2023 (т.1 а.с.98-99).

Для підтвердження вказаних у митній декларації № 23UA37U7 відомостей, до митної декларації, зокрема, було надано нижченаведений перелік документів:

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № RE001010 від 13.10.2023 ;

- пакувальний лист (Packing list) №2023/0181 від 13.10.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких № 01032023 від 01.03.2023;

- коносамент (Bill of loading) №1 від 17.10.2023.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням № UA500370/2023/000049/1 від 27.10.2023 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення (т.1 а.с.106-107).

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000191 (т.1 а.с.108-109).

В оскаржуваному рішенні № UA500370/2023/000049/1 від 27.10.2023 відповідачем було зазначено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.1 контракту товар доставляється в упаковці, яка повинна відповідати технічним вимогам для забезпечення захисту товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п.7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на страхування товарів. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

3) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

4) У наданому до митного оформлення коносаменті від 17.10.2023 №1 містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо), відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Крім того в коносаменті не містить даних щодо номеру чартер партії, проте в транспортувальному інвойсі та договорі фрахтування зазначена чартер партія №2.

5) Згідно п. 7.2 контракту оплата за товар проводиться на підставі рахункуфактури, проте у наданому до митного оформлення інвойсі містяться дані щодо рахунку-проформи, яка до митного оформлення не надана всупереч п.5.2 контракту, так само як і сертифікат якості.

6) Декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.03.2023 № 01032023, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів з першого по сьомий не пронумеровані, з першого по п`ятий не підписані сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. Також декларантом зазначено виробником товару «KOYUNCU NAKLIYE PAZARLAMA VETICARET A.S.» з торговельною маркою - «KOYUNCU», а в графі 44 «додаткова інформація/подані документи» Контракт заявлено під кодом документа 4104 як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товару, що декларується, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. При цьому даний договір підписано KOYUNCU GROUP GERMANY GMBH, який не є виробником товару.

7) Згідно договору фрахтування йдеться про можливість оплати демереджу судна. У наданих до митного оформлення документах не міститься відомостей щодо страхування вантажу та можливого демереджу, що не дає змоги перевірити правильність визначення митної вартості товарів.

8) У наданому до митного оформлення сертифікаті про походження не міститься даних щодо назви судна та реквізитів товаросупровідних документів.

9 ) митна декларація країни відправлення містить відомості щодо іншого рахунку-фактури та іншу вартість вантажу. Крім того дата відповідної декларації значно раніша ніж коносамент.

Також, судом встановлено, що у жовтні 2023 року на підставі інвойсу №RE001011 від 13.10.2023 компанією KOYUNCU GROUP GERMANY GMBX поставлено позивачу партію товару (т.1 а.с.112).

Постачання здійснювалось на умовах FОВ EREGLI.

Так, згідно вказаного інвойсу №RE001011 від 13.10.2023 позивачу поставлено сіль на загальну суму 78662,88 доларів США.

27.10.2023 уповноважена позивачем особа діючи в інтересах товариством з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ», звернулась до Одеської митниці, у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (митна декларація № 23UA38U7 від 27.10.2023 (т.1 а.с.118-119).

Для підтвердження вказаних у митній декларації № 23UA38U7 відомостей, до митної декларації, зокрема, було надано нижченаведений перелік документів:

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №RE001011 від 13.10.2023;

- пакувальний лист (Packing list) №2023/0181 від 13.10.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких № 01032023 від 01.03.2023;

- коносамент (Bill of loading) №2 від 17.10.2023.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням № UA500370/2023/000050/2 від 27.10.2023 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення (т.1 а.с.125-126).

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000192 (т.1 а.с.127-128).

В оскаржуваному рішенні № UA500370/2023/000050/2 від 27.10.2023 відповідачем було зазначено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.1 контракту товар доставляється в упаковці, яка повинна відповідати технічним вимогам для забезпечення захисту товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п.7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на страхування товарів. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

3) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

4) У наданому до митного оформлення коносаменті від 17.10.2023 №2 (від 17.10.2023 №2) містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо), відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Крім того в коносаменті не містить даних щодо номеру чартер партії, проте в транспортувальному інвойсі та договорі фрахтування зазначена чартер партія №2.

5) Згідно п. 7.2 контракту оплата за товар проводиться на підставі рахункуфактури, проте у наданому до митного оформлення інвойсі містяться дані щодо рахунку-проформи, яка до митного оформлення не надана всупереч п.5.2 контракту, так само як і сертифікат якості.

6) Декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.03.2023 № 01032023, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів з першого по сьомий не пронумеровані, з першого по п`ятий не підписані сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. Також декларантом зазначено виробником товару «KOYUNCU NAKLIYE PAZARLAMA VETICARET A.S.» з торговельною маркою - «KOYUNCU», а в графі 44 «додаткова інформація/подані документи» Контракт заявлено під кодом документа 4104 як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товару, що декларується, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. При цьому даний договір підписано KOYUNCU GROUP GERMANY GMBH, який не є виробником товару.

7) Згідно договору фрахтування йдеться про можливість оплати демереджу судна. У наданих до митного оформлення документах не міститься відомостей щодо страхування вантажу та можливого демереджу, що не дає змоги перевірити правильність визначення митної вартості товарів.

8) У наданому до митного оформлення сертифікаті про походження не міститься даних щодо назви судна та реквізитів товаросупровідних документів.

9 ) митна декларація країни відправлення містить відомості щодо іншого рахунку-фактури та іншу вартість вантажу. Крім того дата відповідної декларації значно раніша ніж коносамент.

Кріс того, судом встановлено, що у листопаді 2023 року на підставі інвойсу №RE001027 від 02.11.2023 компанією KOYUNCU GROUP GERMANY GMBX поставлено позивачу партію товару (т.1 а.с.131).

Постачання здійснювалось на умовах FОВ EREGLI.

Так, згідно вказаного інвойсу №RE001027 від 02.11.2023 позивачу поставлено сіль на загальну суму 165398,15доларів США.

10.11.2023 уповноважена позивачем особа діючи в інтересах товариством з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ», звернулась до Одеської митниці, у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (митна декларація № 23UA673U5 від 10.11.2023 (т.1 а.с.150-151).

Для підтвердження вказаних у митній декларації № 23UA673U5 від 10.11.2023 відомостей, до митної декларації, зокрема, було надано нижченаведений перелік документів:

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №RE001027 від 02.11.2023;

- пакувальний лист (Packing list) №2023/0282 від 02.11.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких № 01032023 від 01.03.2023;

- коносамент (Bill of loading) №1 від 04.11.2023.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням № № UA500370/2023/000052/2 від 10.11.2023 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення (т.1 а.с.156-157).

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000196 (т.1 а.с.158-159).

В оскаржуваному рішенні № UA500370/2023/000052/2 від 10.11.2023 відповідачем було зазначено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.1 контракту товар доставляється в упаковці, яка повинна відповідати технічним вимогам для забезпечення захисту товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п.7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на страхування товарів. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

3) Згідно п. 7.2 контракту оплата за товар проводиться на підставі рахункуфактури, проте у наданому до митного оформлення інвойсі містяться дані щодо рахунку-проформи, яка до митного оформлення не надана всупереч п.5.2 контракту, так само як і сертифікат якості.

4) Декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.03.2023 № 01032023, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів з першого по сьомий не пронумеровані, з першого по п`ятий не підписані сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. Також декларантом зазначено виробником товару «KOYUNCU NAKLIYE PAZARLAMA VETICARET A.S.» з торговельною маркою - «KOYUNCU», а в графі 44 «додаткова інформація/подані документи» Контракт заявлено під кодом документа 4104 як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товару, що декларується, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. При цьому даний договір підписано KOYUNCU GROUP GERMANY GMBH, який не є виробником товару.

5) Згідно договору фрахтування йдеться про можливість оплати демереджу судна. У наданих до митного оформлення документах не міститься відомостей щодо страхування вантажу та можливого демереджу, що не дає змоги перевірити правильність визначення митної вартості товарів.

6) У наданому до митного оформлення сертифікаті про походження не міститься даних щодо назви судна та реквізитів товаросупровідних документів.

7 ) митна декларація країни відправлення містить відомості щодо іншого рахунку-фактури та іншу вартість вантажу. Крім того дата відповідної декларації значно раніша ніж коносамент.

8) Експертний висновок ДП "ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ" від 09.11.2023 № № 25/188 містить дані аналізу наданих документів та інформаційних видань, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 N1440 «Про затвердження Національного стандарту N1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Судом також встановлено, що на підставі інвойсу №RE001042 від 28.11.2023 компанією KOYUNCU GROUP GERMANY GMBX поставлено позивачу партію товару (т.1 а.с.162).

Постачання здійснювалось на умовах FОВ EREGLI.

Так, згідно вказаного інвойсу №RE001042 від 28.11.2023 року позивачу поставлено сіль на загальну суму 53361,49 доларів США.

07.12.2023 уповноважена позивачем особа діючи в інтересах товариством з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ», звернулась до Одеської митниці, у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (митна декларація № 23UA89U1 від 07.12.2023 (т.1 а.с.211-212).

Для підтвердження вказаних у митній декларації № 23UA89U1 від 07.12.2023 відомостей, до митної декларації, зокрема, було надано нижченаведений перелік документів:

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №RE001042 від 28.11.2023;

- пакувальний лист (Packing list) №2023/0287 від 28.11.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких № 01032023 від 01.03.2023;

- коносамент (Bill of loading) №1 від 01.12.2023.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням № № № UA500370/2023/000055/2 від 07.12.2023 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення (т.1 а.с.214-215).

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000282 (т.1 а.с.217-217).

В оскаржуваному рішенні № UA500370/2023/000055/2 від 07.12.2023 відповідачем було зазначено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.1 контракту товар доставляється в упаковці, яка повинна відповідати технічним вимогам для забезпечення захисту товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п.7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на страхування товарів. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

3) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

4) Згідно п. 7.2 контракту оплата за товар проводиться на підставі рахункуфактури, проте у наданому до митного оформлення інвойсі містяться дані щодо рахунку-проформи, яка до митного оформлення не надана всупереч п.5.2 контракту, так само як і сертифікат якості.

5) Декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівліпродажу товарів від 01.03.2023 № 01032023, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів з першого по сьомий не пронумеровані, з першого по п`ятий не підписані сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. Також декларантом зазначено виробником товару «DUHA TUZ MADENCILIK SAN TIC AS.» з торговельною маркою - «KOYUNCU», а в графі 44 «додаткова інформація/подані документи» Контракт заявлено під кодом документа 4104 як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товару, що декларується, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. При цьому даний договір підписано KOYUNCU GROUP GERMANY GMBH, який не є виробником товару. Дані щодо заявленого виробника DUHA TUZ MADENCILIK SAN TIC AS відсутні у поданих до митного оформлення документах.

6) У наданому до митного оформлення сертифікаті про походження не міститься даних щодо назви судна та реквізитів товаросупровідних документів.

7) Декларантом надані митні декларації країни відправлення від 13.10.2023 № 23411500EX00001492 та № 23411500EX00001496, які містять відомості щодо іншого рахунків-фактур, іншу кількість та іншу вартість вантажу. Крім того дата відповідної декларації значно раніша ніж коносамент.

8) Експертний висновок ДП "ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ" від 07.12.2023 № 121/207 містить дані аналізу наданих документів та інформаційних видань, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту N1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Згідно вказаного інвойсу №RE001042 від 28.11.2023 позивачу поставлено сіль на загальну суму 36055,06 доларів США.

12.12.2023 уповноважена позивачем особа діючи в інтересах товариством з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ», звернулась до Одеської митниці, у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (митна декларація № 23UA77U6 від 12.12.2023 (т.1 а.с.239-240).

Для підтвердження вказаних у митній декларації № 23UA77U6 від 12.12.2023 відомостей, до митної декларації, зокрема, було надано нижченаведений перелік документів:

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №RE001042 від 28.11.2023;

- пакувальний лист (Packing list) №2023/0287 від 28.11.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких № 01032023 від 01.03.2023;

- коносамент (Bill of loading) №1 від 01.12.2023.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням товарів № UA500370/2023/000058/2 від 12.12.2023 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення (т.1 а.с.234-235).

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500370/2023/000058/2 (а.с.236-238).

В оскаржуваному рішенні № UA500370/2023/000058/2 від 12.12.2023 відповідачем було зазначено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.1 контракту товар доставляється в упаковці, яка повинна відповідати технічним вимогам для забезпечення захисту товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п.7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на страхування товарів. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

3) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

4) Згідно п. 7.2 контракту оплата за товар проводиться на підставі рахунку-фактури, проте у наданому до митного оформлення інвойсі містяться дані щодо рахунку-проформи, яка до митного оформлення не надана всупереч п.5.2 контракту, так само як і сертифікат якості.

5) Декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівліпродажу товарів від 01.03.2023 № 01032023, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів з першого по сьомий не пронумеровані, з першого по п`ятий не підписані сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. Також декларантом зазначено виробником товару «DUHA TUZ MADENCILIK SAN TIC AS.» з торговельною маркою - «KOYUNCU», а в графі 44 «додаткова інформація/подані документи» Контракт заявлено під кодом документа 4104 як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товару, що декларується, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. При цьому даний договір підписано KOYUNCU GROUP GERMANY GMBH, який не є виробником товару. Дані щодо заявленого виробника DUHA TUZ MADENCILIK SAN TIC AS відсутні у поданих до митного оформлення документах.

6) У наданому до митного оформлення сертифікаті про походження не міститься даних щодо назви судна та реквізитів товаросупровідних документів.

7) Декларантом надані митні декларації країни відправлення від 13.10.2023 № 23411500EX00001492 та № 23411500EX00001496 які містять відомості щодо іншого рахунків-фактур, іншу кількість та іншу вартість вантажу. Крім того дата відповідної декларації значно раніша ніж коносамент.

8) Експертний висновок ДП "ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ" від 07.12.2023 № 121/207 містить дані аналізу наданих документів та інформаційних видань, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту N1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Крім того, згідно інвойсу №RE001042 від 28.11.2023 позивачу поставлено сіль на загальну суму 57471,50 доларів США.

14.12.2023 уповноважена позивачем особа діючи в інтересах товариством з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ», звернулась до Одеської митниці, у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (митна декларація № 23UA88U7 від 14.12.2023 (т.1 а.с.243-244).

Для підтвердження вказаних у митній декларації № 23UA88U7 від 14.12.2023 відомостей, до митної декларації, зокрема, було надано нижченаведений перелік документів:

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №RE001042 від 28.11.2023;

- пакувальний лист (Packing list) №2023/0287 від 28.11.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких № 01032023 від 01.03.2023;

- коносамент (Bill of loading) №1 від 01.12.2023.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням № UA500370/2023/000059/2 від 14.12.2023 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення (т.1 а.с.250).

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500370/2023/000287 (а.с.217-217).

В оскаржуваному рішенні № UA500370/2023/000059/2 від 14.12.2023 відповідачем було зазначено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.1 контракту товар доставляється в упаковці, яка повинна відповідати технічним вимогам для забезпечення захисту товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п.7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на страхування товарів. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

3) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

4) Декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівліпродажу товарів від 01.03.2023 № 01032023, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів з першого по сьомий не пронумеровані, з першого по п`ятий не підписані сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. Також декларантом зазначено виробником товару «DUHA TUZ MADENCILIK SAN TIC AS.» з торговельною маркою - «KOYUNCU», а в графі 44 «додаткова інформація/подані документи» Контракт заявлено під кодом документа 4104 як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товару, що декларується, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. При цьому даний договір підписано KOYUNCU GROUP GERMANY GMBH, який не є виробником товару. Дані щодо заявленого виробника DUHA TUZ MADENCILIK SAN TIC AS відсутні у поданих до митного оформлення документах.

5) У наданому до митного оформлення сертифікаті про походження не міститься даних щодо назви судна та реквізитів товаросупровідних документів.

7) Декларантом надані митні декларації країни відправлення від 28.11.2023 № 23411500ЕХ00001729, яка містить відомості щодо іншого рахунку-фактурт, іншу кількість та іншу вартість вантажу. Крім того дата відповідної декларації значно раніша ніж коносамент.

8) Експертний висновок ДП "ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ" від 07.12.2023 № 121/207 містить дані аналізу наданих документів та інформаційних видань, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту N1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000191 від 27.10.2023, № UA500370/2023/000192 від 27.10.2023, № UA500370/2023/000196 від 10.11.2023, № UA500370/2023/000282 від 07.12.2023, № UA500370/2023/000286 від 12.12.2023, № UA500370/2023/000287 від 14.12.2023 та рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000049/1 від 27.10.2023, № UA500370/2023/000050/2 від 27.10.2023, № UA500370/2023/000052/2 від 10.11.2023, № UA500370/2023/000055/2 від 07.12.2023, № UA500370/2023/000058/2 від 12.12.2023 та № UA500370/2023/000059/2 від 14.12.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень та карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно положень МК України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 59 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів, передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Так, судом встановлено, що оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст.58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний метод.

В той же час, суд не погоджується з такими висновками відповідача, з огляду на таке.

Так, щодо покликань відповідача на те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає таке.

Згідно з п. 2.3. Договору № 01032023 від 01.03.2023, вартість Товару включає упаковку та реєстрацію супровідних документів, гарантійне обслуговування, якщо інше положення Інкотермс не погоджено в рахунках-фактурах.

З декларацій вбачається, що у них було визначено процедуру постачання товару «ZZ00»

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Судом встановлено, що жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсом, наданим Фірмою «KOYUNCU GROUP GERMANY GMBX» не передбачалось.

З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

При цьому, відповідачем не доведено понесення позивачем додаткових витрат на упаковку товару, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

На думку суду, вимога митного органу про надання додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, за умови включення вартості пакування до ціни товару, є безпідставною та нічим не обґрунтованою.

Суд вважає, що у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду від 06.02.2020 по справі № 520/10709/18.

Таким чином в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція була висловлена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі №815/6794/17 та від 18.12.2019 у справі №160/8775/18.

Щодо покликань відповідача на те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення такої складової митної вартості як страхування до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає.

Згідно з п. 6.2. Договору № 01032023 від 01.03.2023, умови поставки та страхування за Контрактом будуть визначені Продавцем та Покупцем для кожної поставки в Інвойсі відповідно до ІНКОТЕРМС-2010. Сторони можуть домовитися про умови доставки EXW, FOB, FCA (порт доставки в Туреччині, тобто Ереглі), якщо інше не обумовлено в рахунках-фактурах.

Так, постачання товару згідно вказаних митних деклараціях здійснювалось на умовах FОВ EREGLI.

Умови поставки FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) термін Інкотермс 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. Продавець за умовами поставки FOB зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту, переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Ціна FОВ (FОВ ргісе) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Тобто, за умовами поставки FOB у покупця не має обов`язку перед продавцем укладати договір страхування. Таких обов`язків не має й продавець товару. продавець товару має лише обов`язок надати на прохання покупця інформацію, необхідну для отримання страхування.

Тобто, обов`язкове страхування вантажу за умовами поставки FOB не передбачається, але може бути здійснене на добровільних засадах. Якби страхування товару здійснювалось у добровільному порядку, то таке страхування за умовами терміну FOB мав би здійснювати саме покупець товару, оскільки з моменту завантаження товару на судно усі ризики та затрати переходять саме до покупця.

У зв`язку із цим відповідачу було повідомлено, що страхування вантажу під час його транспортування від продавця до кордону України не здійснювалось, а тому й митному органу не надавались відповідні документи.

Відповідач не довів жодними належними та допустимими доказами, що правила терміну FOB передбачають обов`язкове страхування вантажу, тому з урахуванням наведеного, суд вважає, що доводи відповідача про те, що умови поставки FOB передбачають обов`язкове страхування вантажу є невірними.

З аналогічний підстав суд не приймає до уваги доводи відповідача про ненадання до митного оформлення документів щодо підтвердження витрат на навантаження, оскільки така складова як навантаження товару на борт судна входить у ціну товару за Договором № 01032023 від 01.03.2023.

Щодо покликань відповідача на те, що у наданих до митного оформлення коносаментах містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо), відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару та на те, що у коносаментпх не міститься даних щодо номеру чартер партії, проте в транспортувальному інвойсі та договорі фрахтування зазначена чартер партія, суд зазначає.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» під час митного оформлення товарів надавалися Митниці документи на підтвердження оплати фрахту - відповідні свіфти на оплату перевезення.

Цими доказами спростовуються вищезазначені аргументи відповідача.

Щодо покликань відповідача на те, що згідно п. 7.2 контракту оплата за товар проводиться на підставі рахунку-фактури, проте у наданому до митного оформлення інвойсі містяться дані щодо рахунку-проформи, яка до митного оформлення не надана всупереч п.5.2 контракту, так само як і сертифікат якості, суд зазначає таке.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Тобто, обов`язок надання до митного оформлення рахунку-проформи виникає у декларанта лише, якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу.

В даному ж випадку у позивача був наявних обов`язок щодо надання саме рахунку -фактури (інвойсу) та вказаних обов`язок виконано товариством з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ».

В той же час, до митного оформлення позивачем також надавались відповідні рахунки- проформи та сертифікати якості.

Щодо покликань відповідача на ймовірну підробку поданого до митного оформлення контракту та що такий договір підписано не виробником товарів, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми рахунку-фактури (інвойсу).

Відповідно до п. 13.5. Договору № 01032023 сторони допускають можливість підписання цього Договору, Змін і доповнень до нього за допомогою електронної пошти. Крім того, обидві сторони гарантують обмін оригіналами документів.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Нормами чинного законодавства не передбачено обов`язковість нумерації сторінок зовнішньо-економічних договорів, і в тому числі проставляння підписів сторін на кожній сторінці.

Текст договору № 01032023 скріплений підписами уповноважених осіб покупця та продавця та скріплений печатками підприємств.

Щодо виробників товару та продавця, то необхідно звернути увагу на те, що виробник «KOYUNCU NAKLIYE PAZARLAMA VETICARET A.S.» і виробник «DUHA TUZ MADENCILIK SAN TIC AS» та продавець «KOYUNCU GROUP GERMANY GMBH» є групою компаній, що підтверджується інформацією зазначеною на офіційному вебсайті ТМ «KOYUNCU» за посиланням: https://kvkk.koyuncu.com/, а також і інформацією отриманою ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» при формуванні експертних висновків № 121/185 від 26.10.2023, № 25/188 від 09.11.2023, № 121/207 від 07.12.2023.

Щодо покликань відповідача на те, що згідно договору фрахтування йдеться про можливість оплати демереджу судна, однак у наданих до митного оформлення документах не міститься відомостей щодо страхування вантажу та можливого демереджу, що не дає змоги перевірити правильність визначення митної вартості товарів, суд зазначає таке.

Як вже вказано судом, у зв`язку із тим, що відповідно до умов поставки FOB страхування товару (вантажу) не є обов`язковим, страхування товару за Договором № 01032023 від 01.03.2023 і не здійснювалось.

Позивач стверджує, що оскільки судно у короткий час зайшло до порту та вивантажилось, то відповідно і суми демереджу не сплачувались, а тому відсутні будь-які додаткові складові для обрахунку ціни митної вартості товару.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду жодних доказів та не наведено належних доводів на підтвердження того, що у позивача таким виник обов`язок по сплаті демереджу.

З урахуванням вказаного суд відхиляє як необґрунтовані вказані доводи відповідача.

Щодо покликань відповідача на те, що в наданих до митного оформлення сертифікатах про походження не міститься даних щодо назви судна та реквізитів товаросупровідних документів, суд зазначає таке.

Так, відповідно до ч.3 ст.47 Митного кодексу України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Так, судом встановлено, що у наданих сертифікатах про походження від 16.10.2023 № Z 0820303, від 16.10.2023 № Z 0820304, від 02.11.2023 № Z 0820311, від 01.12.2023 № Z 0820314, міститься вся необхідна інформація про вантажовідправника товару (пункт 1), вантажотримувача (пункт 2), перевезення буде здійснювати судном (пункт 4).

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України сертифікат про походження не є документом, що підтверджує митну вартість товарів

Крім того, суд зазначає, що приписами ст.43 Митного кодексу України передбачено процедуру перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, після завершення митного оформлення.

З урахуванням вказаного суд відхиляє як необґрунтовані вказані доводи відповідача.

Щодо покликань відповідача на те, що митна декларація країни відправлення містить відомості щодо іншого рахунку-фактури та іншу вартість вантажу та не те, що дата відповідної декларації значно раніша ніж коносамент, суд зазначає таке.

Як стверджує позивач, заявлена митна вартість відповідно до Інвойсах № RE001010 від 13.10.2023, №RE001011 від 13.10.2023, №RE001027 від 02.11.2023, №RE001042 від 28.11.2023 є більшою аніж заявлено у митних деклараціях країни відправлення від 13.10.2023№ 23411500ЕХ00001496, від 02.11.2023№ 23411500ЕХ00001603, від 28.11.2023 № 23411500EX00001729, оскільки в ціну згідно умов поставки FOB і договірних зобов`язань включені всі митні формальності щодо сплати мита продавцем на власній території і надання товару на борт судна вільного від будь-яких оплат.

Суд зазначає що заповнення вищевказаної митної декларації знаходиться поза межами компетенції позивача, та відповідно наявність у ній розбіжностей чи відсутність певних відомостей не може бути безумовною підставою для коригування митної вартості товару.

Крім цього, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

Відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтування невідповідності наданої позивачем копії митної декларації країни відправлення вимогам законодавства країни-відправника.

З урахуванням вказаного суд відхиляє як необґрунтовані вказані доводи відповідача.

Щодо покликань відповідача на те, що експертний висновок ДП "ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ" від 09.11.2023 № № 25/188 та експертний висновок ДП "ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ" від 07.12.2023 № 121/207 містять дані аналізу наданих документів та інформаційних видань, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 N1440 «Про затвердження Національного стандарту N1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки, суд зазначає.

Так, відповідно до п.56 Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440 звіт про оцінку майна складається в електронній та паперовій формі, якщо складання звіту про оцінку майна в паперовій формі передбачено нормативно-правовими актами з оцінки майна або договором на проведення оцінки майна, та може складатися в повній або стислій формі.

Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити:

опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати;

дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства;

мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки

перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка;

перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки;

виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка;

опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки;

висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки;

виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна;

письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість;

висновок про вартість майна;

додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

В той же час, суд зазначає, що до митного оформлення позивачем було надано ціновий висновок, а не звіт про оцінку майна.

Позаяк, вказаний документ фактично має інформаційний характер та не відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України не є документом, що підтверджує митну вартість товарів

Так, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Одеською митницею при прийнятті оскаржуваних рішень не було надано жодних доказів недостовірності заявленої товариством з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

На переконання суду правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.

Так, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 року по справі Суомінен проти Фінляндії Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер`їлдіз проти Туреччини).

За встановлених обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Відтак, наявність в оскаржуваних рішеннях припущень митного органу свідчить про його невмотивованість.

З огляду на викладене, митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також необхідно врахувати, що в ЄАІС відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення та, відповідно картки відмов є необґрунтованими, а відтак позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» є такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір всього в розмірі 21472,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №817 від 15.12.2023 (т.1 а.с.59, 65).

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 9022,16 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 80, 134, 142, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів і карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000191 від 27.10.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000049/1 від 27.10.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000192 від 27.10.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000050/2 від 27.10.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000196 від 10.11.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000052/2 від 10.11.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000282 від 07.12.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000055/2 від 07.12.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000286 від 12.12.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000058/2 від 12.12.2023.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» суму сплаченого судового збору у розмірі 21472,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» (03189, м. Київ, вул. Ак. Вільямса, 6-Д, офіс 43, );

Відповідач Одеська митниця (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА