Справа № 380/9692/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ СУДУ

15 лютого 2024 рокусправа №380/9692/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Горонної О.З.,

представника позивача Соколовського І.О.,

представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у порядку загального позовного провадження заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі №380/9692/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, задоволена повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900176/2 від 14.11.2022; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці №UA209170/2022/002080.

06.02.2024 до суду надійшла заява представника позивача про стягнення судових витрат з відповідача, у якій просить стягнути з Львівської митниці витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43 206,00 грн.

Представник відповідача подав заперечення на заяву про стягнення судових витрат, у якій просить суд зменшити розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача, присутній у судовому засіданні, заяву підтримав та просив таку задоволити.

Представник відповідача у судовому засідання проти задоволення заяви заперечив з мотивів, наведених у письмовому запереченні.

Вирішуючи заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом з`ясовано, що представник позивача на доказ понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу подав до суду документи (копії):

1. Рахунок №37 від 28 квітня 2023 року; 2. Акт №37 від 28 квітня 2023 року; 3. Платіжна інструкція № 8979 від 09 травня 2023 року; 4. Рахунок №50 від 30 червня 2023 року; 5. Акт №47 від 30 червня 2023 року; 6. Платіжна інструкція №9513 від 06 липня 2023 року; 7. Рахунок № 67 від 31 серпня 2023 року; 8. Акт № 68 від 31 серпня 2023 року; 9. Платіжна інструкція № 10129 від 15 вересня 2023 року; 10. Рахунок № 79 від 29 вересня 2023 року; 11. Акт № 83 від 29 вересня 2023 року; 12. Платіжна інструкція № 230 від 26 жовтня 2023 року; 13. Рахунок № 100 від 30 листопада 2023 року; 14. Акт № 99 від 30 листопада 2023 року; 15. Платіжна інструкція №748 від 11 грудня 2023 року.

Поряд з цим, ч. ч. 5, 6 ст.134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу статті 134 КАС України, випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в ч. 5 цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №200/14113/18-а, що в силу ч. 5 ст. ст. 242 КАС України враховується судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (серед інших, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

З поданих матеріалів встановлено, що представником позивачу надано такі послуги:

1.Аналіз матеріалів справи; розробка стратегії захисту адвокатом; підготовка позову та його подання до суду. Загальні витрати робочого часу на даному етапі склали: 15 годин на загальну вартість 25 140, 00 грн.

На даному етапі адвокатом здійснено наступне:

- Підготовлено та подано до Львівської митниці ДМС та перевізника адвокатські запити з метою збору доказів у підтвердження обставин справи (3 години);

- Підготовлено проект позовної заяви та надіслано її примірники на адресу суду та Відповідача (10 год);

- Засвідчено додатки до позовної заяви, зібрано додаткові докази у спростування обставин, описаних у листі Львівської митниці ДМС від 09 лютого 2023 року (2 години).

2. Інші процесуальні дії та участь у судових засіданнях.

Загальні витрати робочого часу становлять 11 годин на загальну вартість 18 066, 00 грн. Після відкриття провадження та призначення даної справи до розгляду адвокатом додатково було подано відповідь на відзив Львівської митниці ДМС (2 години), клопотання про долучення доказів (2 година), а також підготовлено та подано письмові пояснення з приводу судової практики, з метою спростування доводів Львівської митниці щодо визначення предмету та підстав даного спору (2 години).

Окрім цього, у даній справі адвокат надавав правову допомогу ТОВ «Левітрейд» у наступних судових засіданнях: - 01 червня 2023 року (1 година); - 26 червня 2023 року (1 година); - 21 серпня 2023 року (1 година) - 25 вересня 2023 року (1 година) - 13 листопада 2023 року (1 година).

Проаналізувавши подані докази, враховуючи складність справи, обсяг доказового матеріалу, суд вважає, що витрати на підготовку адвокатських запитів (3 години) та проекту позовної заяви (10 годин) у часовому та грошовому еквіваленті не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Також суд доходить висновку про не співмірність заявлених представником до стягнення витрат на професійну правничу допомогу (43 206,00 грн) із ціною позову (53 968,45 грн).

У відповідності до ч. 6 ст. 134 КАС України, суд також враховує клопотання відповідача про зменшення розміру виплат на оплату правничої допомоги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, а тому підлягає зменшенню до 5000,00 грн, що, на думку суду, відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Керуючись статтями 9, 139, 242, 243, 244, 252 КАС України, суд

в и р і ш и в :

заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» (, місцезнаходження: 81146, Львівська обл., Львівський р-н, с. Підберізці, вул. Галицька, 12) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень) грн 00 коп.

У задоволенні решти заяви представника позивача відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 26.02.2024.

СуддяСидор Наталія Теодозіївна