Справа № 607/21674/23
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 Справа №607/21674/23 Провадження №2-а/607/73/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Тернопільській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП.

Позивачка вважає, що вищезазначена постанова була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки працівника поліції є несправедливими, недоведеними, необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту описової частини постанови, 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ТОYОТА YАRIS, д. н. з. НОМЕР_1 , в м. Тернополі на вулиці Крушельницької-Білецька, здійснювала рух заднім ходом на перехресті, чим порушила п. 10.10 ПДР - інші порушення ПДР, порушення правил руху заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах та інші.

Проте, це не відповідає дійсності, оскільки позивачка 27 жовтня 2023 року близько 23 год. очікувала своїх знайомих на вулиці Білецькій, але вони перебували в іншому місці, вона вирушила в сторону перехрестя вулиць Крушельницької-Білецької.

На перехресті даних вулиць, позивачка знаходилась на другорядній дорозі та була зобов`язана дати дорогу транспортному засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, або рухаються по головній дорозі.

Дотримуючись Правил дорожнього руху ОСОБА_1 дала дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі.

Далі позивачка мала намір продовжити рух, проте її автомобіль з невідомих їй причин не починав рух. Вона увімкнула аварійний світловий сигнал та спробувала розібратись, що стало причиною цього та хотіла перевірити чи увімкнута передача. Автомобіль почав котитись назад, але вона одразу натиснула на гальма. В цей момент під`їхали працівники патрульної поліції та зупинили позивачку.

Рух заднім ходом є маневром в розумінні ПДР. Проте, вона не здійснювала такий маневр, як рух заднім ходом, оскільки позивачка не вмикала задньої передачі.

Працівники патрульної поліції після зупинки не брали у позивачки пояснення обставин даної події. Також позивачка звертає увагу, що в оскаржуваній постанові в пункті 7 зазначено, що до неї додається лише відео з нагрудної камери № 473064.

Таким чином, єдиним доказом, який працівники поліції мають на підтвердження вчинення позивачкою адміністративного правопорушення - це нагрудна камера, інші докази відсутні.

ОСОБА_1 просить скасувати спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 09 листопада 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року.

22 листопада 2023 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву від УПП в Тернопільській області ДПП, у якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову. Пояснювала, щоу провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року. З даним позовом відповідач не погоджується з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року, позивачка 28 жовтня 2023 року о 23 год. 03 хв., керуючи транспортним засобом TOYOTA YARIS, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснила рух заднім ходом на перехресті вулиць С. Крушельницької та Білецька у м. Тернополі, чим порушила вимоги п. 10.10 Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП.

Матеріалами відеофіксації зафіксовано факт руху транспортного засобу, яким керувала позивачка, заднім ходом на перехресті. Представник відповідача звертає увагу суду, що на ділянці дороги, яким рухався автомобіль, відсутній підйом чи спуск, з якого транспортний засіб міг би скотитися.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачка дійсно допустила порушення, а тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, а відтак позов до задоволення не підлягає.

Представник позивачки Качуровської Г. І. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з мотивів, викладених у позові.

Представник відповідача УПП в Тернопільській області ДПП заперечувала проти задоволення позову, про що подала відзив.

У судове засідання 21 лютого 2024 сторони не з`явилися, а відтак суд надає оцінку змісту заяв по суті та доказам виходячи з їх належності, достовірності та достатності.

У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Отож, судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП за те, що остання 28 жовтня 2023 року о 23 год. 03 хв., керуючи транспортним засобом TOYOTA YARIS, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснила рух заднім ходом на перехресті вулиць С. Крушельницької та Білецька у м. Тернополі, чим порушила вимоги п. 10.10 Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП України. За вказане порушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді попередження. До постанови додається відеофіксація з боді камери № 473064.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивачка оскаржила постанову до суду та просить її скасувати.

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 125 КУпАП.

Статтею 125 КУпАП передбачена відповідальні за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, що тягнуть за собою попередження.

Відповідно до вимог п. 10.10 Правил дорожнього руху України забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в`їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого їй правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будьяких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будьякого доказу, якто наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

У постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16а суд висловив позицію, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

В пункті 7 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року, до постанови додається відео з боді камери НК 473067.

Оглядом матеріалів диску, наданого суду представником відповідача, встановлено наявність трьох відеозаписів: 7оmai тривалістю 14 секунд; 7оmai тривалістю 34 секунди та 473064 тривалістю 1 год. 41 хв. в продовженні відео з боді камери 475738 загальною тривалістю 3 год. 22 хв.

На відеозаписі з боді камери НК 473067 та його продовження з боді камери 475738 загальною тривалістю 3 год. 22 хв. не зафіксовано рух транспортного засобу TOYOTA YARIS, д.н.з. НОМЕР_2 , лише факт спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, а в подальшому і працівниками медичного закладу, розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання спірної постанови, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі 7оmai, тривалістю 14 секунд, зафіксований транспортний засіб срібного кольору, проте неможливо однозначно сказати, що це TOYOTA YARIS, д.н.з. НОМЕР_2 , та що він виконує маневр рух заднім ходом.

На відеозаписі 7оmai, тривалістю 34 секунди, зафіксований рух транспортного засобу TOYOTA YARIS, д.н.з. НОМЕР_2 , уперед, з вул. Білецької в напрямку вул. Крушельницької м. Тернополя, проте з цього відеозапису не вбачається, що він рухається заднім ходом.

Отже, за встановлених обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутня належна доказова база, яка підтверджує факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, та як наслідок обґрунтовує правомірність притягнення її до адміністративної відповідальності, що, в свою чергу, свідчить про необґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

В контексті спірних правовідносин, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів руху водієм заднім ходом на перехресті, що б вказувало на законність прийнятого працівником поліції рішення та обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд дійшов до висновку про недоведеність вини позивачки в скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, постанова винесена без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, із відповідача УПП в Тернопільській області ДПП на користь позивачки слід стягнути судові витрати у розмірі 536,80 грн.

На підставі ст.ст. 9, 125, 126, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 20, 70, 7277, 122, 242, 244246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8027771 від 28 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість), 80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддя О. Герчаківська