Справа № 200/2948/23
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Справа№200/2948/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

зобов`язати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», індексації.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що при звільненні зі служби не отримав належні виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на дану виплату за наявності 10 років вислуги. Посилаючись на практику Верховного Суду України просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 03 липня 2023 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ухвали від 26 липня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі № 200/2948/23 скасована, справа направлена для продовження розгляду до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 08 листопада 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки згідно з роз`ясненням Міністерства економіки України за № 4711-06/52029-03 від 25.07.2022 у разі звільнення у зв`язку з сімейними обставинами або іншими поважними причинами у період з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації (підпункт «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII) військовослужбовець не набуває права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 15 Закону № 2011- XII з огляду на те, що обставини та причини такого звільнення визначені нормами Закону № 2232-XII, а не рішенням Кабінету Міністрів України, як це передбачено частиною другою статті 15 Закону № 2011- XII.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 20.03.2019.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) від 31.08.2022 № 521-ОС позивача звільнено в запас з 26.08.2022 за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років).

Відповідно до зазначеного наказу вислуга років позивача станом на 31.08.2022 становить: календарна військова 10 років 00 місяців 27 днів; пільгова військова 07 років 02 місяців 19 днів; загальна військова 17 років 03 місяців 16 днів.

Витягом з наказу не передбачено виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні.

Наявність у позивача вислуги більше 10 років стороною відповідача не заперечується.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII в діючий на час виникнення спірних відносин редакції від 25.08.2022 (далі - Закон № 2011-ХІІ) зазначений закон визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 15 Закону 2011-ХІІ при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Вирішуючи справу, суд зазначає, що в частині 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» міститься така правова конструкція:

«Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах:

…

3) з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації:

…

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

…

один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;…»

Тобто, підставами звільнення позивача визначено підпункт «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якого контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): якщо один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років).

Проте, обов`язковою умовою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби абзацом 2 частини 2 статті 15 Закону 2011-ХІІ визначені не будь-які сімейні обставини або інші поважні причини звільнення зі служби, а саме ті, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 р. № 413 затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу.

Вказаний Перелік не містить такої підстави для звільнення з військової служби, для одного із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років.

Тобто, підпункт «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає самостійну підставу для звільнення військовослужбовця в період мобілізації з поважної причини, але ця причина не є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 15 Закону 2011-ХІІ, оскільки така причина звільнення не включена до переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Наявність в абзаце 2 частини 2 статті 15 Закону 2011-ХІІ бланкетної норми не суперечить змісту вищенаведених спеціальних законів. В той же час наявність такої норми не є підставою для розширення переліку поважних підстав звільнення для виплати одноразової грошової допомоги шляхом вільного тлумачення цієї норми.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція № 558).

Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції № 558, ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).

Пунктом 2 глави 9 розділу V Інструкції № 558 визначено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини та інші поважні причини, визначені Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Тому суд приймає доводи відповідача, за якими на запит Адміністрації Державної прикордонної служби України Міністерство економіки України листом за № 4711-06/52029-03 від 25.07.2022 надало відповідь, що у разі звільнення у зв`язку з сімейними обставинами або іншими поважними причинами у період з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації (підпункт «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII, військовослужбовець не набуває права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 15 Закону № 2011- XII, з огляду на те, що обставини та причини такого звільнення визначені нормами Закону № 2232-XII, а не рішенням Кабінету Міністрів України, як це передбачено частиною другою статті 15 Закону № 2011- XII.

Вказані висновки не суперечать вищенаведеним законодавчим нормам, через що суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно з абзацом 2 частини 2 статті 15 Закону 2011-ХІІ та відмову у задоволенні позову.

Оскільки решта позовних вимог, в тому числі щодо індексації, є похідними, позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України питання розподілу судових витрат судом не вирішується через звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов