Справа № 640/10764/22
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року № 640/10764/22

Київський окружний адміністративний суд в складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX Окружним адміністративним судом міста Києва справу №640/10764/22 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №640/10764/22 передано для розгляду судді Донцю В.А.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 прийнято до провадження справу №640/10764/22, постановлено здійснити судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві в якості співвідповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому як особі з інвалідністю II групи всупереч рішенню Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 протиправно виплачено одноразову грошову допомогу до 05 травня за 2022 рік у розмірі меншому восьми мінімальних пенсій за віком, який установлений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві у відзиві на позов просило у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки виплату позивачу допомоги у 2022 році проведено у порядку та розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540, яка є чинною та підлягала виконанню. Також відповідач посилається на висновки щодо застосування Постанови №540, наведені у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №580/2869/22.

Позивачем подано відповідь на відзив. Оскільки в ухвалі суду про прийняття справи до провадження від 07.12.2023 судом відповідно до частини третьої статті 263 КАС України встановлено подання лише відзиву відповідачем, відповідь на відзив подана позивачем судом до уваги не береться.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 263 КАС України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.07.2012.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

За твердженням позивача, йому здійснено виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, передбачену Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 3906,00 грн.

Не погоджуючись з розміром виплаченої разової грошової допомоги в зазначеному розмірі, позивач звернувся з заявою до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат з заявою про виплату такої допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

У відповідь на звернення позивача, листом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 08.06.2022 №051/044-М-560-03 повідомлено про відсутність підстав для задоволення заяви та рекомендовано звернутись до органів Пенсійного фонду України за місцем перебування на обліку.

Вважаючи протиправною виплату разової грошової допомоги в меншому розмірі, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (у редакції Закону України від 28.12.2007 №107-VI) щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 №107-VI (зокрема підпункт "б" підпункту 2), яким статтю 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено в зазначеній редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з попередньою редакцією частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи десять мінімальних пенсій за віком; II групи вісім мінімальних пенсій за віком; III групи сім мінімальних пенсій за віком.

На думку суду, враховуючи наведені рішення Конституційного Суду України, розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня для інваліда війни ІІ групи становив вісім мінімальних пенсій за віком.

Подібне застосування Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 до правовідносин з виплати разової щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі, передбаченому статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", висловлено Верховним Судом в постанові від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20.

Відповідно до Додатку до Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 (далі - Постанова №540), разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується особам з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи у розмірі 3906,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-XII з урахуванням Рішення №3-р/2020.

Отже, на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-XII і Постанова №540.

При цьому суд зауважує, що дію наведеної вище норми Закону №3551-XII у 2022 році не зупинено, вона не втратила чинність, зміни до названого Закону законодавцем не вносились.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22 відступив від висновків щодо застосування Постанови №540, наведених у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №580/2869/22, та зазначив, що для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Порядок №540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин. Виплата особам з інвалідністю внаслідок війни щорічної разового грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до статті 13 Закону №3551-ХІІ у редакції Закону №367-ХІV, у таких розмірах: (...) II групи - вісім мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин, позивач має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Визначаючи належного відповідача у справі суд враховує, що відповідно до підпункту 2 пункту 2 Постанови №540 виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється органами Пенсійного фонду - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію, станом на 5 травня 2022 р., шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

Тобто, Постановою №540 обов`язок безпосередньої виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік позивачу, як одержувачу пенсії, покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

З огляду на викладене, з урахуванням висновків висловлених Верховним Судом в постановах від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20 та від 13.06.2023 у справі №560/8064/22, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Суд відхиляє посилання відповідача на висновки щодо застосування Постанови №540, наведені у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №580/2869/22, оскільки як вже було зазначено судом, Верховний Суд у постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22 відступив від висновків щодо застосування Постанови №540, наведених у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №580/2869/22.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статі 5 Закону України "Про судовий збір" судові витрати присудженню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (ідентифікаційний код 22886300, місцезнаходження: 03165 місто Київ, проспект Любомира Гузара, будинок 7).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Донець В.А.