Справа № 380/30340/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 рокусправа № 380/30340/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), в якому просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до бюджету податковий борг у сумі 38 990,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що фізична особа ОСОБА_1 має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, що складається із основного платежу, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями, штрафної санкції та пені. Оскільки відповідач не сплатила ці зобов`язання у встановлені законом строки, такі набули статусу податкового боргу. Зазначає, що податковий орган, відповідно до Податкового кодексу України, попередньо вже виставив відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 02.10.2023 №0- 1301, яку надіслано платнику. Податкова вимога вручена відповідачу не призвела до сплати податкового боргу у добровільному порядку. Тож, оскільки вжиті заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, контролюючий орган звернувся із означеним позовом до суду.

28 грудня 2023 року суд звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно з відповіддю з ЄДДР №384854 від 28.12.2023 відповідач значиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 01.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Відповідач 29.01.2024 подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що 16.05.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І.В. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_3 . Згодом, 25.10.2016 державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної Сулимою Н.Б. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_3 . В подальшому, 07.11.2023 позивач отримала податкову вимогу форми «Ф» від 02.10.2023 №0- 1301 про сплату податкового боргу в сумі 38 900 грн. 71 коп., наявного станом на 01.10.2023 з детальним розрахунком суми податкового боргу. Таким чином, повідомлення органів Державної податкової служби про наявність податкового боргу та необхідність його погашення отримано вперше 07.11.2023, тобто за спливом понад повних 7 років після одержання у спадщину зазначеного вище майна. Відповідач зазначає, що податкове повідомлення рішення (форми Р) № від 25.10.2018 на суму 25850 грн. 63 коп. (податок на доходи фізичних осіб), податкове повідомлення-рішення (форми Р) № від 25.10.2018 на суму 170 грн. 00 коп. (податок на доходи фізичних осіб), податкове повідомлення рішення (форми Р) № від 25.10.2018 на суму 7755 грн. 19 коп. позивачу у встановленому чинним законодавством порядку не вручалися, а відтак вказана сума податкового боргу не може вважатися узгодженою.

Позивач 07.02.2024 подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, про що складено відповідний акт про результати перевірки №2360/13-01-13-10/ НОМЕР_1 від 25.09.2018. На підставі даного акту контролюючим органом винесено ОСОБА_1 податкове повідомлення рішення № від 25.10.2018 на суму 25 850,63 грн., податкове повідомлення рішення № від 25.10.2018 на суму 170,00 грн., податкове повідомлення рішення № від 25.10.2018 на суму 7755,19 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення та акт перевірки було скеровано ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 і такі були отримані ОСОБА_1 , про що свідчить підпис із зазначенням дати отримання на корінці рекомендованого повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Відповідачем ані податкова вимога, ані податкові повідомлення-рішення не оскаржувалися. Оскільки Головним управлінням ДПС у Львівській області скеровувались акт перевірки, податкові повідомлення-рішення, податкова вимога, копія позовної заяви з додатками на адресу відповідача, то відповідачу було відомо про наявність у неї податкового боргу, однак нею не було вчинено жодних дій для погашення даної податкової заборгованості.

Відповідач 15.02.2024 подала заперечення на відповідь на відзив, у яких вказала, що зверталась на адресу ГУ ДПС у Львівській області з письмовим зверненням від 23.11.2023 про надання роз`яснення щодо податкової вимоги від 02.10.2023 №03-1301. У зверненні, серед інших, порушено питання надання інформації про те, чи направлялись ДПС на адресу податкові вимоги про наявність зазначеного вище податкового боргу за період з 01.01.2016 до 02.10.2023, зазначення їх реквізитів, дати направлення та надання копій усіх наявних відповідних підтверджуючих документів. Також відповідач зазначає, що копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, які є обов`язковими умовами початку її проведення як це визначено підпунктом 79.2. ст.79 ПК України, їй не надсилались.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Сторони належним чином повідомлялись про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до таких висновків.

25.09.2018 Головним управлінням ДФС у Львівській області було складено Акт №2360/13-01-13-10/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Вказаною перевіркою було встановлено порушення:

- пп. 164.2.10 п. 164.2 ст.164, п. 167.2 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік на загальну суму 20 680,50 грн;

- п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами та доповненнями в частині несвоєчасного подання декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік;

- пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в результаті чого донараховано військового збору за 2016 рік на загальну суму 6204,15 грн.

На підставі вказаного акта Головним управлінням ДФС у Львівській області було складено податкові повідомлення-рішення № від 25.10.2018 на суму 170 грн штрафних (фінансових) санкцій; № від 25.10.2018 на суму 25 850,63 грн податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування та штрафних санкцій; № від 25.10.2018 на суму 7755,19 грн військового збору.

Вказаний акт №2360/13-01-13-10/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки та податкові повідомлення-рішення були направлені позивачу на її поштову адресу та отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

З метою погашення податкового боргу позивач надіслав ОСОБА_1 податкову вимогу від 02.10.2023 №0-1301.

Відомості про актуальний стан заборгованості підтверджуються довідкою ГУ ДПС у Львівській області №13602/5/13-01-13-03 від 14.12.2023 про суму податкового боргу платника податків фізичної особи ОСОБА_1 .

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі -ПК України).

Відповідно до статті 16 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статтею 20 ПК України передбачене право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За визначенням, наведеним в підпункті 14.1.54. пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді спадщини, подарунків, виграшів, призів.

Згідно з статтею 163 ПК України об`єктом оподаткування є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. статті 16 ПК України).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст.56 ПК України).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3. статті 57 ПК України).

Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (пункт 87.11. статті 87 ПК України).

Згідно з підпунктами 95.1-95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як встановив суд, згідно з довідкою про суму податкового боргу №13602/5/13-01-13-03 від 14.12.2023 за відповідачем станом на 12.12.2023 рахується заборгованість у розмірі 38 990,71 грн по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Як уже встановлено судом, вказана заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Львівській області № від 25.10.2018 на суму 170 грн штрафних (фінансових) санкцій; № від 25.10.2018 на суму 25 850,63 грн податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування та штрафних санкцій; № від 25.10.2018 на суму 7755,19 грн військового збору.

Доводи позивача про неотримання нею акта перевірки та вказаних податкових повідомлень-рішень, як підставу для невизнання вказаної суми податкового боргу та її неузгодження спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Зокрема, копія акта №2360/13-01-13-10/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки направлялась відповідачу рекомендованим повідомленням №872 від 28.09.2018 та вручено відповідачу 10.10.2018, а копії податкових повідомлень-рішень направлялись відповідачу рекомендованим повідомленням №940 від 31.10.2018 та вручено відповідачу 03.11.2018.

Згідно з п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 45.1. ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно діючої редакції пп. 266.7.2. п. 266.7. ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Водночас, ця норма наразі є чинною після внесення в неї змін щодо суб`єкта направлення рішення.

Так, Законом України від 16.01.2020 №466-IX, який набрав чинності 23.05.2020, було змінено в абзаці першому підпункту 266.7.2 слова «надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації)» на «надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу».

Таким чином, станом на день направлення відповідачу податкових повідомлень-рішень діяло правило про направлення податкового повідомлення-рішення «контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації)».

Водночас, у матеріалах справи містяться належні та допустимі докази вручення позивачу податкових повідомлень-рішень у порядку, визначеному ПК України, відтак доводи відповідача про неотримання нею документів, на підставі яких виник податковий борг є необґрунтованими і судом до уваги не беруться.

Доводи відповідача щодо неотримання нею повідомлення про початок документальної невиїзної перевірки суд відхиляє, оскільки предметом спору у даній адміністративній справі є стягнення податкового боргу, а правомірність вищевказаних податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг, у вказаному адміністративному провадженні не досліджується. Як уже встановлено судом, позивачу було вручено копії податкових повідомлень-рішень № від 25.10.2018, № від 25.10.2018, № від 25.10.2018 шляхом направлення засобами поштового зв`язку 03.11.2018, а податкову вимогу від 02.10.2023 №0-1301 було вручено шляхом направлення засобами поштового зв`язку 07.04.2023.

Вказані податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг, а також податкова вимога станом на день розгляду справи є чинними, в адміністративному або судовому порядку не оскаржувались, докащів щворотнього відповідачем не подано, а судом не встановлено.

Таким чином, у даній справі вимогами заявленого контролюючим органом позову є саме стягнення податкового боргу, тобто предметом доказування є обставини, що свідчать про наявність чи відсутність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, у той час як питання правомірності проведення перевірки контролюючим органом, прийняття податкових повідомлень-рішень, як і питання правильності визначення у них суми відповідного податкового зобов`язання, не є предметом цього спору. Відтак дослідженню і оцінці підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання визначена контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи є правові підстави для її стягнення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2019 року по справі № 824/399/17-а (провадження № К/9901/53274/18).

Відтак, спірна сума заборгованості є узгодженою, доказів протиправності заявленої суми податкового боргу або відсутності підстав для її стягнення відповідачем не подано. Доказів погашення податкового боргу на суму 38 990,71 грн до суду також не подано.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 38 990 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн 71 коп.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 п.15 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна