Справа № 751/596/24
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року місто Чернігів

Справа №751/596/24

Номер провадження2-а/751/45/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря судового засідання Мороз М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП сержант поліції Гордійчук Сергій Іванович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції , Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Гордійчука Сергія Івановича, про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Гордійчука Сергія Івановича про скасування постанови серії ЕНА №1282537 від 21.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення; закриття провадження по справі та скасування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Позов мотивовано тим, що 21.01.2024 року постановою серії ЕНА №1282537 у справі про адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вважає, що постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою. Під час винесення постанови відповідач взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Порушень правил дорожнього руху насправді ніяких не було. Відповідача було попереджено про використання ТЗ для пасажира-дитини з інвалідністю, що дає право позивачу (водію даного Т3) здійснювати стоянку/паркування на тротуарі та в інших недозволених місцях, керуючись ПДР. Дане попередження відповідач проігнорував і не виявив бажання подивитись посвідчення дитини-інваліда. Транспортний засіб стояв не на тротуарі, а на майданчику поза тротуаром, який позивач розчищає від снігу самостійно, а не комунальними службами, зі слів відповідача; відповідач вказав на порушення п.15.10 в ПДР, відповідно до якого для руху пішоходів залишається менше 2 метри. Це не відповідає дійсності, зліва і справа від розташованого ТЗ є набагато більше 2 метрів для руху пішоходів, бо це є зона між тротуаром і прибудинковою територією, транспортний засіб взагалі нікому не заважає.

Таким чином відповідач порушив вимоги статей 245, 280 КУпАП, не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена. Не маючи взагалі ніяких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, притягнув до відповідальності, не виконавши при цьому вимог статей 251, 252 КУпАП, ст.69 КАСУ.

16.02.2024 року від представника Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з додатками та відео диском правопорушення, відповідно до якого відповідач позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню (а.с. 15-26).

Заперечення обґрунтовані тим, що 21.01.2024 року, о 07 год 40 хв, під час патрулювання екіпажем «Вікінг-105» на службовий планшет був отриманий виклик «Порушення ПДР» від анонімного заявника, зміст якого полягав у тому, що: «Стоїть автомобіль сірого кольору на тротуарі (зліва від Даймонда, просп.Перемоги, 73), біля широких сходів, та заважає чистити сніг комунальникам». Звернення було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 21.01.2024 року за №285. Прибувши за адресою виклику, поліцейські виявили транспортний засіб Volkswagen ID.3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований на тротуарі в місці, що було розчищене від снігу для проходу пішоходів. Перевіривши транспортний засіб за допомогою бази даних ІТС «ІПНП» , встановлено дані власниці, нею виявилась ОСОБА_1 . Поліцейські зателефонували останній та попросили підійти до автомобіля. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 підтвердила, що здійснила стоянку автомобіля на тротуарі, та пояснила це відсутністю місця безпосередньо у дворі її будинку. Враховуючи викладені обставини справи, поліцейськими було прийнято рішення притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та винесено постанову серії ЕНА № 1282537 від 21.01.2024 року, а саме: 21.01.2024 року, о 07 год. 55 хв, в м. Чернігів, просп. Перемоги, 75, водій ОСОБА_1 здійснила стоянку транспортного засобу Volkswagen ID.3, номерний знак НОМЕР_2 , на тротуарі, не залишив для руху пішоходів 2-х метрів, чим порушила 15.10 в) ПДР.

ОСОБА_2 є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу №2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання сержант поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Отже виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів, щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, розглянувши справу, виніс щодо ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 1282537 від 21.01.2024 року за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 340 гривень.

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено портативний відео реєстратор №470998, що є технічним засобом за допомогою якого було здійснено фіксацію обставин справи.

Із відеозапису вбачається, що після отримання на службовий планшет виклику «Порушення ПДР», екіпаж патрульної виклику поліції направився на місце виклику, де було виявлено транспортний засіб Volkswagen ID.3, номерний знак НОМЕР_3 , який стояв на тротуарі в місці, де прочищений прохід для пішоходів. Крім того, звертають увагу, що автомобіль стояв у місці, до якого позивач могла доїхати лише здійснивши рух тротуаром, що в свою чергу також є порушенням Правил дорожнього руху, а саме п. 11.13 ПДР. Правила дорожнього руху чітко встановлюють, що винятки, які дозволяють рух по пішохідній зоні, в тому числі по тротуару, діють лише за умови, що до об`єктів, розташованих на цій території, відсутні інші під`їзди. Безпосередній під`їзд до будинку, в якому проживає позивач, знаходиться по вул. Реміснича. Позивач має можливість вільного під`їзду до свого будинку з метою висадки чи посадки пасажирів (своєї дитини). Безпідставними є твердження позивача про можливість відступати від правил стоянки, передбачених ПДР, адже згідно п. 2.8 ПДР водій з інвалідністю, що керує мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю", або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю, може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2 i 3.35 - 3.38, а також знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18. Аналізуючи даний пункт ПДР, потрібно звернути увагу, що зазначеній категорії осіб дозволяється відступати саме від вимог дорожніх знаків, а не інших пунктів ПДР. Крім того, Правилами дорожнього руху, а саме розділом 15 «ЗУПИНКА І СТОЯНКА», не передбачено право водіїв з інвалідністю або водіїв, що перевозить пасажира з інвалідністю відступати від вимог цього розділу. Отже зазначені особи повинні дотримуватись вимог щодо здійснення стоянки на рівні з іншими водіями.

З відеозапису чітко вбачається, що позивач здійснила стоянку на значній відстані від краю тротуару, що вже є порушенням зазначеного в п. 15.10 в) винятку, а також, поставила автомобіль на розчищеному для пішоходів місці, між сніговими наметами, які ускладнюють рух пішоходів, особливо пішоходів похилого віку та пішоходів з дитячими візками.

Також звертають увагу, що екіпаж патрульної поліції прибув на місце події, у зв`язку зі скаргою громадян, в якій йшлося, що транспортний засіб сірого кольору стоїть з порушеннями ПДР, заважає руху пішоходів та унеможливлює роботу комунальних служб. Сам факт скарги громадян вказує на те, що позивач не залишила пішоходам достатньо місця для проходу.

Поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про суть вчиненого нею правопорушення. До початку винесення постанови поліцейський, який проводив розгляд справи, оголосив про початок розгляду справи та ознайомив Позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав, про що позивач у п.8 оскаржуваної постанови поставила власний підпис. Отже, поліцейський взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Гордійчук С. І., під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕНА № 1282537 від 21.01.2024 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.01.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, та залучено до участі у справі в якості відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

21 січня 2024 року поліцейським взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП сержантом поліції Гордійчуком С.І. винесено постанову серії ЕНА № 1282537 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень за те, що 21.01.2024 року, о 07 год 55 х,. у м. Чернігові, просп. Перемоги, 75, водій ОСОБА_1 здійснила стоянку транспортного засобу Volkswagen ID.3, номерний знак НОМЕР_2 , на тротуарі, не залишила для руху пішоходів 2 метрів, чим порушила 15.10 в) ПДР (а.с. 4).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 виданого Управлінням соціального захисту населення Новозаводського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради ОСОБА_1 з 01.03.2023 по 28.02.2025 року призначена державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю (а.с. 5).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.2 розділу ІІІ наказу №1395 від 07.11.2015 року затвердженого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» - постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КпАП України, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно із п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 15.10 в) Правил дорожнього руху стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше два метри.

Пунктом 26.3 Правил дорожнього руху передбачено, що у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Статтею 10 КУпАП України передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до частини 5 статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Нормами Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП, визначено, що уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наданий стороною відповідача відеозапис відображає обставини, описані в оскаржуваній постанові, а саме,: водій ОСОБА_1 здійснила стоянку на тротуарі.

Отже, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії серії ЕНА № 1282537 від 21.01.2024 року винесена поліцейським взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Гордійчуком С.І. з дотриманням вимог КУпАП, права позивача не були порушені, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Керуючись Правилами дорожнього руху, Законом України «Про дорожній рух України», статтями 1, 23, 33-34, 122, 251, 252, 256, 283 КУпАП, статтями 9, 77, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Гордійчука Сергія Івановича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 )

Відповідач: Управління патрульної поліції в Чернігівській області (14037, м. Чернігів, вул.Громадська, 66)

Відповідач: поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП сержант поліції Гордійчук Сергій Іванович (14037, м. Чернігів, вул.Громадська, 66)

Відповідач: Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3, )

Суддя С. М. Ченцова