Справа № 160/3900/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/3900/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі №160/3900/23 за позовом Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа- Державна податкова служба України про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі позивач, АТ «ПГЗК») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач, ДВС), третя особа- Державна податкова служба України в якому просило: визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №69817747 від 31.01.2023 р., видану державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року задоволено позовні вимоги, а саме, судом визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича про закінчення виконавчого провадження від 31.01.2023 р. №39817747 з примусового виконання виконавчого листа у справі №804/8109/16, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 19.07.2021 р.

Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул.Городецького, буд.13, м.Київ, 01001, ) на користь Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (м.Кривий Ріг, 50026, ) судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на виконанні у Відділі перебував виконавчий лист № 804/8109/16 виданий 19.07.2021 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку AT «ПІВДГЗК» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за грудень 2014 року, в розмірі 87877 грн., за січень 2015 року в розмірі 10525 грн., за лютий 2015 року в розмірі 639118 грн., за березень 2015 року в розмірі 1566526 грн., за квітень 2015 року в розмірі4248701 грн., за травень 2015 року в розмірі 43137741 грн., за червень 2015 року в розмірі 26236597 грн.

Керуючись статтями 3,4, 24, 25, 26, 27 Закону, 08.09.2022 державним виконавцем Відділу, на підставі заяви стягувана - AT «ПІВДГЗК» від 07.09.2022, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 69817747 та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів.

Станом на 24.10.2022 рішення суду не виконано, про поважні причини не виконання боржником державного виконавця не повідомлено.

За невиконання рішення суду у відповідності до ст.ст. 63, 75 Закону, державним виконавцем 24.10.2022 винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Державну податкову службу України у розмірі 5100 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Також, у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, керуючись частинами 1 та 2 статті 63, статтею 75 Закону, державним виконавцем 28.11.2022 винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн.

Станом на 27.12.2022 вимога державного виконавця щодо виконання рішення суду залишилася без належного виконання.

Керуючись статтями 18, 63, 75 Закону, статтею 60 КПК України, державним виконавцем 27.12.2022 до Національної поліції України направлено подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України.

Керуючись пунктом 11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону, державним виконавцем 31.01.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№ 69817747.

Скаржник вважає, що державним виконавцем не порушено вимоги Закону, а підстави для визнання протиправною постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.01.2023 та скасування зазначеної постанови у суду були відсутні.

Також зазначає, що з приводу правомірності закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 зроблено висновки Верховним Судом, а саме зазначено, що повторне невиконання боржником рішення суду, яке може бути виконано без його участі, має наслідком надіслання державним виконавцем органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а також вжиття заходів примусового виконання рішення суду. Водночас, у разі невиконання рішення суду, яке не може бути виконане без участі боржника, державний виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 05.10.2021 у справі № 904/1464/18, від 22.12.2021 у справі № 5/12/2012/5003, від 24.01.2022 у справі № 925/366/18, від 24.01.2022 у справі № 921/555/17-г/14.

Від позивача надійшов відзив на скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Позивач наголосив, що передумовою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження при виконанні рішень зобов`язального характеру, на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», є вчинення всіх передбачених законодавством виконавчих дій, які повинні забезпечити його виконання у повному обсязі.

Водночас, відповідач в апеляційній скарзі не заперечує той факт, що державний виконавець в межах виконавчого провадження не намагався вчинити будь яких дій, направлених на примусове виконання рішення - лише констатував, що рішення боржником не виконано добровільно, виніс постанови про накладення штрафів та на цій підставі виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Позивач зазначає, що здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру після внесення відповідного подання, оскільки не вийде за межі наданих йому повноважень та не буде діяти не у спосіб, встановлений Законом, оскільки сам факт направлення подання до правоохоронних органів не є підставою закінчення виконавчого провадження. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 18.06.2019 у справі N« 826/14580/16, від 10.09.2019 у справі №320/1801/16-а.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 р. у справі №804/8109/16 позов Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального ГУ ДФС України, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за грудень 2014 року, в розмірі 87877 грн., за січень 2015 року, в розмірі 10525 грн., за лютий 2015 року в розмірі 639118 грн., за березень 2015 року, в розмірі 1566526 грн.., за квітень 2015 року, в розмірі 4248701 грн., за травень 2015 року, в розмірі 43137741 грн., за червень 2015 року, в розмірі 26236597 грн.;

- зобов`язано Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за грудень 2014 року, в розмірі 87877 грн., за січень 2015 року, в розмірі 10525 грн., за лютий 2015 року в розмірі 639118 грн., за березень 2015 року, в розмірі 1566526 грн.., за квітень 2015 року в, розмірі 4248701 грн., за травень 2015 року в розмірі 43137741 грн., за червень 2015 року, в розмірі 26236597 грн.;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. заяву представника Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про заміну сторони (боржника) у виконавчому листі по адміністративній справі №804/8109/16 задоволено. Замінено сторону (боржника) у виконавчому листі, виданому Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі № 804/8109/16, а саме: з Державна фіскальна служба України (04655, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на Державна податкова служба України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Постановою Верховного Суду від 04.03.2021 р. у справі №804/8109/16 касаційну скаргу Держаної фіскальної служби України залишено без задоволення. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 р. залишено без змін.

19 липня 2021 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом на підставі та на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 р. у справі №804/8109/16 видано відповідний виконавчий лист про зобов`язання Державної фіскальної служби України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за грудень 2014 року, в розмірі 87877 грн., за січень 2015 року, в розмірі 10525 грн., за лютий 2015 року в розмірі 639118 грн., за березень 2015 року, в розмірі 1566526 грн.., за квітень 2015 року в, розмірі 4248701 грн., за травень 2015 року в розмірі 43137741 грн., за червень 2015 року, в розмірі 26236597 грн.

Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про прийняття до примусового виконання і відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 19.07.2021 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №804/8109/16.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. від 08.09.2022 р. відкрито виконавче провадження №69817747 з примусового виконання виконавчого листа у справі №804/8109/16, виданого 19.07.2021 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Державної фіскальної служби України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за грудень 2014 року, в розмірі 87877 грн., за січень 2015 року, в розмірі 10525 грн., за лютий 2015 року в розмірі 639118 грн., за березень 2015 року, в розмірі 1566526 грн.., за квітень 2015 року в, розмірі 4248701 грн., за травень 2015 року в розмірі 43137741 грн., за червень 2015 року, в розмірі 26236597 грн. та зазначено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. замінено сторону (боржника) у виконавчому листі, виданому Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі № 804/8109/16, а саме: з Державна фіскальна служба України (04655, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на Державна податкова служба України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

У вказаній постанові зазначено про необхідність виконання боржником рішення суду протягом 10 робочих днів.

24 жовтня 2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у рамках виконавчого провадження №69817747 було винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання без поважних причин боржником рішення суду на Державну податкову службу України накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

28 листопада 2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у рамках виконавчого провадження №69817747 було винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання без поважних причин боржником рішення суду на Державну податкову службу України накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. листом від 27.12.2022 р. №698174747/6-20.1 направлено до Національної поліції України подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення, в якому він просить відкрити кримінальне провадження за фактом умисного невиконання посадовими/службовими особами Державної податкової служби України вимог виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 р. №804/8109/16 про зобов`язання Державної податкової служби України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за грудень 2014 року, в розмірі 87877 грн., за січень 2015 року, в розмірі 10525 грн., за лютий 2015 року в розмірі 639118 грн., за березень 2015 року, в розмірі 1566526 грн.., за квітень 2015 року в, розмірі 4248701 грн., за травень 2015 року в розмірі 43137741 грн., за червень 2015 року, в розмірі 26236597 грн.

31 січня 2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69817747 на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

У вказаній постанові про закінчення виконавчого провадження вказано таке: «Державним виконавцем 08.09.2022 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Цією постановою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. За невиконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про накладена штрафу на боржника у розмірі 5100 грн., та зобов`язано виконати рішення суду, про що повідомити державного виконавця. У зв`язку з повторним невиконанням боржником рішення суду державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн. Відповідно до норм статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у раз невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову пре накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішенню протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягши трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення пре вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінченню виконавчого провадження. Згідно статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову пре накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з наведеного, боржником не вжито заходів щодо виконання рішення суду, законні вимоги державного виконавця щодо його виконання боржником не виконані. Боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. 27.12.2022 р. державним виконавцем до Національної поліції України направлено подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення щодо порушення кримінального провадження за фактом умисного невиконання посадовими особами Державної податкової служби України рішення суду. Згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 63 цього Закону.».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена передчасно й за відсутності реального виконання судового рішення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404).

Статтею 1 Закону Закон № 1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За статтею 2 Закону № 1404, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. 1 розділу IX «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

Частиною 1 статті 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст.13 Закону №1404 встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами пункту 11 частини 1 статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною 3 статті 63 цього Закону.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно до ч. 3 вказаної статті, у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

За приписами частини 1 статті 41 Закону, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до ч.1 статті 63 Закону № 1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону № 1404).

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 1404 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною 2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З аналізу правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин слідує, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону № 1404 можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Водночас, невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття усіх достатніх заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року у справі №826/14580/16 (пункти 40-43) підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Отже, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Крім того, суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Частиною 3 статті 18 Закону № 1404 визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18, від 09 листопада 2023 року у справі №520/10601/2020, від 02 листопада 2023 року у справі №580/4398/22.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. У свою чергу, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №750/9782/16-а, від 7 серпня 2019 року у справі №378/1033/17, від 4 вересня 2019 року у справі №286/1810/17, від 7 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19, від 04 березня 2020 року в справі № 750/11948/17, від 7 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19, від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18, від 13 грудня 2021 року у справі №520/6495/2020, від 08 грудня 2022 року у справі №457/359/21, від 09 листопада 2023 року у справі №520/10601/2020, від 02 листопада 2023 року у справі №580/4398/22.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до доводів суду та матеріалів справи, зазначене рішення виконано не у повному обсязі, отже відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні заходи для перевірки його виконання у повному обсязі.

Таким чином, за наведеного правового регулювання та обставин справи, державний виконавець дійшов передчасного висновку про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження згідно зі спірною постановою. Відтак, наявні підстави для задоволення позовних вимог щодо її скасування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 250, 287, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі №160/3900/23 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі №160/3900/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко