Справа № 300/5077/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Скільський І.І.

28 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/5077/22 пров. № А/857/19774/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі № 300/5077/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

09.12.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якому просив суд:

- визнати протиправні дії щодо відмови здійснити перерахунок пенсії та в неврахуванні суми заробітної плати, з якої нараховується пенсія, в розмірі 6 657 353,63 російських рублів відповідно до довідки №17-166 від 07.06.2021р. про заробітну плату за період роботи з 26.08.2006 по 25.07.2007, з 06.09.2007 по 27.05.2008, з 29.05.2008 по 27.04.2009, з 01.05.2009 по 24.06.2009, з 15.07.2009 по 20.06.2010, з 01.08.2010 по 20.06.2011, з 03.08.2011 по 20.05.2012, з 13.07.2012 по 29.04.2013, з 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016, на посаді водія автобусу регулярних міських пасажирських міських маршрутів з повною зайнятістю робочого часу в режимі повного робочого дня, яка видана Державним унітарним підприємством російської федерації міста Москви «Мосгортранс» філіал 17-ий автобусний парк»;

- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії, включивши до сум заробітної плати заробіток (дохід), в розмірі 6 657 353,63 російських рублів, з якої нараховується пенсія, тобто з суми, з якої сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням відомостей, що зазначені в довідці №17-166 від 07.06.2021 про заробітну плату за період роботи з 26.08.2006 по 25.07.2007, з 06.09.2007 по 27.05.2008, з 29.05.2008 по 27.04.2009, з 01.05.2009 по 24.06.2009, з 15.07.2009 по 20.06.2010, з 01.08.2010 по 20.06.2011, з 03.08.2011 по 20.05.2012, з 13.07.2012 по 29.04.2013, з 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016, на посаді водія автобусу регулярних міських пасажирських міських маршрутів з повною зайнятістю робочого часу в режимі повного робочого дня, яка видана Державним унітарним підприємством російської федерації міста Москви «Мосгортранс» філіал 17-ий автобусний парк», відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплатити йому недоплачені суми пенсії, з 05.01.2021.

Рішенням Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Івано Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області та з 05.01.2021р. отримує пенсію за віком на пільгових умовах як водій міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів відповідно до ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

09.02.2022р. Івано-Франківський окружний адміністративний суд у справі №300/6971/21 позов задовольнив повністю.

Суд визнав протиправним та скасував рішення №0900-0210-8/3566 від 24.09.2021р. Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в частині не зарахування до пільгового страхового стажу період роботи з 09.03.1987 по 31.08.1993 на посаді водія автомашини Белаз-545 на відкритих гірничих роботах по вивезенню руди і розкриву з кар`єру Автотранспортного цеху №2, на Державному підприємстві Роздільське гірничо-хімічне підприємство Сірка, відповідно до Списку №2 розділ I підпункт I пункт 2020100а-11442, код КП 8322.2 та до загального та пільгового стажу періодів роботи з 26.08.2006 по 25.07.2007, з 06.09.2007 по 27.05.2008, з 29.05.2008 по 27.04.2009, з 01.05.2009 по 24.06.2009, з 15.07.2009 по 20.06.2010, з 01.08.2010 по 20.06.2011, з 03.08.2011 по 20.05.2012, з 13.07.2012 по 29.04.2013, з 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016 на посаді водія автобусу регулярних міських маршрутів пасажирських міських маршрутів з повною зайнятістю робочого часу в режимі повного робочого дня, в Державному унітарному підприємстві міста Москви Мосгортранс філіал 17-ий автобусний парк російської федерації.

Одночасно, суд першої інстанції зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу період роботи з 09.03.1987 по 31.08.1993 на посаді водія автомашини Белаз-545 на відкритих гірничих роботах по вивезенню руди і розкриву з кар`єру Автотранспортного цеху №2, на Державному підприємстві Роздільське гірничо-хімічне підприємство Сірка, відповідно до Списку №2 розділ I підпункт I пункт 2020100а-11442, код КП 8322.2 та до загального та пільгового стажу періодів роботи з 26.08.2006 по 25.07.2007, з 06.09.2007 по 27.05.2008, з 29.05.2008 по 27.04.2009, з 01.05.2009 по 24.06.2009, з 15.07.2009 по 20.06.2010, з 01.08.2010 по 20.06.2011, з 03.08.2011 по 20.05.2012, з 13.07.2012 по 29.04.2013, з 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016 на посаді водія автобусу регулярних міських маршрутів пасажирських міських маршрутів з повною зайнятістю робочого часу в режимі повного робочого дня, в Державному унітарному підприємстві міста Москви Мосгортранс філіал 17-ий автобусний парк до спеціального стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії 05.01.2021 (а.с. 14-22).

13.07.2022р Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду зазначене рішення залишено без змін.

ч.4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З метою виконання рішення суду, що набрало законної сили, пенсійний орган призначив з 05.01.2021р. ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту відповідно до п.8 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

16.08.2022р. позивач звернувся до пенсійного органу щодо проведення розрахунку пенсійного забезпечення в належному розмірі.

05.09.2022р. пенсійний орган листом №3496-3371/Б-02/8-0900/22 повідомив ОСОБА_1 , що на виконання рішення суду у справі №300/6971/21 останньому зараховано до пільгового страхового стажу період роботи з 09.03.1987 по 31.08.1993 на посаді водія автомашини Белаз-545 на відкритих гірничих роботах по вивезенню руди і розкриву з кар`єру Автотранспортного цеху №2, на Державному підприємстві Роздільське гірничо-хімічне підприємство Сірка, відповідно до Списку №2 розділ I підпункт I пункт 2020100а-11442, код КП 8322.2 та до загального та пільгового стажу періодів роботи з 26.08.2006 по 25.07.2007, з 06.09.2007 по 27.05.2008, з 29.05.2008 по 27.04.2009, з 01.05.2009 по 24.06.2009, з 15.07.2009 по 20.06.2010, з 01.08.2010 по 20.06.2011, з 03.08.2011 по 20.05.2012, з 13.07.2012 по 29.04.2013, з 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016 на посаді водія автобусу регулярних міських маршрутів пасажирських міських маршрутів з повною зайнятістю робочого часу в режимі повного робочого дня, в Державному унітарному підприємстві міста Москви Мосгортранс філіал 17-ий автобусний парк до спеціального стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та призначено пенсію за віком на пільгових умовах як водій міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів відповідно до ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Одночасно, пенсійний орган вказав, що оскільки рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зобов`язано зарахувати тільки періоди роботи у російській федерації, тому підстави для зарахування заробітної плати згідно довідки №17-166 від 07.06.2021 при призначенні пенсії з 05.01.2021 відсутні.

Не погоджуючись із діями пенсійного органу щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) згідно довідки №17-166 від 07.06.2021 за весь період страхового стажу з 26.08.2006 по 25.07.2007, з 06.09.2007 по 27.05.2008, з 29.05.2008 по 27.04.2009, з 01.05.2009 по 24.06.2009, з 15.07.2009 по 20.06.2010, з 01.08.2010 по 20.06.2011, з 03.08.2011 по 20.05.2012, з 13.07.2012 по 29.04.2013, з 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016 на посаді водія автобусу регулярних міських маршрутів пасажирських міських маршрутів з повною зайнятістю робочого часу в режимі повного робочого дня, в Державному унітарному підприємстві міста Москви Мосгортранс філіал 17-ий автобусний парк, Балита ВП. звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 (надалі, також - Закон №1058).

В абз.1, абз.2 ч.1 ст.40 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування видно, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

ст.66 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (надалі, також - Закон №1788) передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Із змісту абз.5 ч.1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування видно, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

ч.1 ст.27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В пп.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій видно, що відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі, також - Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку до заяви про призначення пенсії за віком надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

За бажанням пенсіонера може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

п.2.10 Порядку №22-1, визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Із змісту розрахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , видно, що пенсійний орган при розрахунку заробітку для обчислення пенсії заробітна плата за періоди з 26.08.2006 по 25.07.2007, з 06.09.2007 по 27.05.2008, з 29.05.2008 по 27.04.2009, з 01.05.2009 по 24.06.2009, з 15.07.2009 по 20.06.2010, з 01.08.2010 по 20.06.2011, з 03.08.2011 по 20.05.2012, з 13.07.2012 по 29.04.2013, з 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016 врахована у нульовому розмірі.

ст.1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно закону.

п.1 ч.2 ст.6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року №2464-IV (надалі, також - Закон №2464) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

В ст.4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування видно, що платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

ст.26 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено, що посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Отже, колегія суддів звертає увагу апелянта, що обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, як роботодавця, який здійснив нарахування внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

При цьому, невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.03.2018р. у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018р. у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019р. у справі №688/947/17, від 30.09.2019р. у справі №414/736/17 та від 30.07.2019р. у справі №373/2265/16-а.

Відповідно до вимог ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 та була чинною на момент вирішення питання про призначення позивачу пенсії, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Разом з цим, відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022р. №1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка набрала чинності 02.12.2022р., Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Однак, на момент вирішення пенсійним органом питання про призначення позивачу пенсії зазначена угода була чинною, а її норми підлягали до застосування.

Також, згідно абз.2, абз.3 ст.6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.02.2022р. у справі №300/6971/21, яке набрало законної сили 13.07.2022р. «… встановлено, що факт підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів Російської Федерації за весь час роботи позивача на посаді водія міського пасажирського транспорту, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах міститься у пільговій довідці №17-158 від 02.06.2021р. про підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 , яка видана Державним унітарним підприємством міста Москви Мосгортранс філіал 17-ий автобусний парк (а.с.56); довідці №17-166 від 07.06.2021р. про заробітну плату за період з 2006 по 2016 рр. (а.с. 57), у яких зазначено, що зі всіх включених у довідки сум заробітної плати проведені відрахування в Пенсійний Фонд Росії (ПФР) та сплата податків, однак пенсійний орган безпідставно не прийняв це до уваги.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що висновки пенсійного органу про відсутність документального підтвердження сплати страхових внесків (зборів) до Пенсійного фонду Держави СНД за періоди роботи на території Російської Федерації є хибним та таким, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, ці запис є належними та допустимим доказом підтвердження трудового стажу.

В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, апеляційний суд вважає, що пенсійний орган протиправно відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновків, що спірні періоди роботи: 26.08.2006 по 25.07.2007, 06.09.2007 по 27.05.2008, 29.05.2008 по 27.04.2009, 01.05.2009 по 24.06.2009, 15.07.2009 по 20.06.2010, 01.08.2010 по 20.06.2011, 03.08.2011 по 20.05.2012, 13.07.2012 по 29.04.2013, 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016 на посаді водія міського автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах на Державному унітарному підприємстві «Мосгостранс» є належним чином підтвердженими, тому мають бути зараховані позивачу до спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, оскільки обставина щодо сплати до Пенсійного фонду російської федерації страхових внесків за період роботи ОСОБА_1 26.08.2006 по 25.07.2007, 06.09.2007 по 27.05.2008, 29.05.2008 по 27.04.2009, 01.05.2009 по 24.06.2009, 15.07.2009 по 20.06.2010, 01.08.2010 по 20.06.2011, 03.08.2011 по 20.05.2012, 13.07.2012 по 29.04.2013, 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016 на посаді водія автобусу регулярних міських маршрутів пасажирських міських маршрутів з повною зайнятістю робочого часу в режимі повного робочого дня, в Державному унітарному підприємстві міста Москви Мосгортранс філіал 17-ий автобусний парк встановлена у справі №300/6971/, в межах розгляду цієї справи додатково не підлягає доказуванню.

Також, колегія суддів зазначає, що із змісту довідки про заробітну плату від 07.06.2021р. №17-166, яка видана Державним унітарним підприємством міста Москви Мосгортранс філіал 17-ий автобусний парк російської Федерації, чітко видно, що ОСОБА_1 за час роботи у цьому підприємстві у період: 26.08.2006 по 25.07.2007, 06.09.2007 по 27.05.2008, 29.05.2008 по 27.04.2009, 01.05.2009 по 24.06.2009, 15.07.2009 по 20.06.2010, 01.08.2010 по 20.06.2011, 03.08.2011 по 20.05.2012, 13.07.2012 по 29.04.2013, 08.06.2013 по 31.03.2014, 30.05.2014 по 22.02.2015, 23.04.2015 по 22.03.2016 отримував заробітну плату, обчислену в російських рублях.

Зміст вказаної довідки свідчить, що така довідка видана на основі первинних документів (особовий рахунок за 2006-2016 роки).

При цьому, зазначена довідка підписана керівником підприємства та головним бухгалтером, та на них проставлено печатку підприємства. Також, ця довідка містить адресу місцезнаходження підприємства, реєстраційний номер платника в ПФ рф, ідентифікаційний номер платника податків.

Апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що період роботи ОСОБА_1 з 26.08.2006 по 25.07.2007, з 06.09.2007 по 27.05.2008, з 29.05.2008 по 27.04.2009, з 01.05.2009 по 24.06.2009, з 15.07.2009 по 20.06.2010, з 01.08.2010 по 20.06.2011, з 03.08.2011 по 20.05.2012, з 13.07.2012 по 29.04.2013, з 08.06.2013 по 31.03.2014, з 30.05.2014 по 22.02.2015, з 23.04.2015 по 22.03.2016 зарахований до страхового стажу позивача, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком стажу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі № 300/5077/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 28.02.2024р.