Справа № 686/30910/23
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Кошельник Ю.С.,

за участю: представника позивача Гопки В.В.,

представника відповідача Файчука А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови, в обґрунтування якого вказав, що постановою Інспектора ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, капітана поліції Воробей П.П. від 22.10.2023 року серії ЕАР № 7994128 його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладеного на нього штраф в сумі 3400,00 грн.

За змістом постанови 22.10.2023 року о 18:18:33 годині особа керувала ТЗ не маючи права керування таким транспортним засобом чим порушив п.2.1.а ПДР - керування ТЗ особою яка не має права керувати таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З постановою він не згідний вважає її незаконною та просить скасувати виходячи з наступного.

22.10.23 року приблизно о 18:15-18:20 годині неподалік міста Хмельницького на блокпосту під час перевірки документів працівником поліції була винесена постанова з мотивів того, що він не має права керувати транспортними засобами. Під час спілкування та перевірки документів його особу працівник поліції встановив по посвідченню водія НОМЕР_1 , яке він йому показав з додатку в телефоні. Відповідно до посвідчення водія він має право на керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, BE, В, C1, С, С1Е, СЕ, D1, D, D1E, DE, а в даному випадку він перебував за кермом автомобіля HONDA HR-V д.н.з. НОМЕР_2 , який відноситься до катергорії автомобілів В.

Крім того відповідно до п. 5 постанови зазначено, дослівно - Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: Особа керувала ТЗ не маючи права керування таким транспортним, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким ТЗ. Одночасно з цим відповідно до п. 2.1.а. ПДР зазначено , що Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Тобто з врахуванням того, що в нього наявні всі категорії для керування транспортними засобами і його особу працівник поліції встановив за посвідченням водія, відносно нього не правомірно винесли постанову про притягнення його за ч. 2 ст. 126 КУПАП.

Аналіз наведених ним норм права дає можливість дійти висновку, що відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 КУпАП, настає в разі керування транспортним засобом водієм, який не має відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджується належними доказами, а також відповідність складеної в даному випадку постанови фактичним обставинам справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, йому інкримінується порушення вимог п.2.1.а Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У п.2 оскаржуваної постанови визначено місце розгляду адміністративної справи Хмельницька, Хмельницький, дорога Н-03 км. 173, а місце вчинення адміністративного правопорушення в постанові не зазначено як і особа яка вчинила адміністративне правопорушення (п. 5 оскаржуваної постанови).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Вважає за необхідне зазначити, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні. Отже, на поліцейського покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів па підтвердження правомірності свого рішення, тобто відсутні будь які докази вчинення алміністративного правопорушення про яке зазначено в оскаржуванній постанові , та не вірно застосована норма закону за якою могли би притягнути його до адміністративної відповідальності.

Наявна у даній адміністративній справі постанова факт скоєння адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, не відображає та не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правовопорушення, якому передує відповідне фіксування цього правовопорушення.

Крім того , в п.8 оскаржуваної постанови відсутній підпис особи про те, що йому роз`яснювалися поліцейським патрульної поліції права за ст.268 КУпАП та строк оскарження

постанови .

Інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП , відповідачем не надано , що свідчить про недоведеність вини водія у вчиненні порушення ПДР України.

Враховуючи, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень та беручи до уваги те, що ним до постанови не долучено належних, допустимих і достовірних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, логічно дійти висновку, що позовні вимоги щодо скасування постанови підлягають задоволенню.

З врахуванням наведеного позивач просить: позов задовольнити повністю та скасувати постанову серії ЕАР № 7994128 від 22.10.2023 року; стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, суду пояснив, що в прохальній частині позовної заяви допущено механічну помилку в серії постанови, вони просять скасувати постанову серія ЕАТ № 7994128 від 22.10.2023 року відносно позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав зазначених у відзиві, суду також пояснив, що посвідчення водія у позивача було вилучено і щоб його повернути він повинен звернутися до Сервісного центру, здати екзамен. Місце вчинення позивачем правопорушення є місцем складання постанови. Воно не було зазначено у постанові, оскільки постанова формується на планшеті і з невідомих причин не підтягнулось місце вчинення правопорушення.

Заслухавши пояснення представників строні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою серія ЕАТ № 7994128 від 22.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором ХРУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Воробей П.П., до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Згідно вказаної постанови, 22.10.2023 року о 18:18:33 ОСОБА_1 керував автомобілем HONDA HR-V д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Також судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року в справі № 686/24090/20 постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінено.

Виключено з мотивувальної частини постанови суду посилання на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення повторно. Перекваліфікувано дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. В решті постанову суду залишено без змін.

Згідно даних за результатами пошуку посвідчення водія по обліках НПУ, посвідчення водія НОМЕР_1 ОСОБА_1 має статус «вилучений».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передала керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний, практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що після набрання законної сили судовим рішенням про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, його посвідчення має статус «Вилучений». Позивачем у встановленому законом порядку не пройдено обов`язковий позачерговий медичний огляд, не складено теоретичний і практичний іспит з метою повернення посвідчення водія у встановленому законом порядку.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що позивач 22.10.2023 року керував транспортним засобом і на місці зупинки не пред`явив працівникам поліції на їх вимогу посвідчення водія відповідної категорії. При цьому він пояснював, що йому відомо про рішення суду, та його скасування. Посвідчення водія у нього відсутнє, і для його отримання йому необхідно звернутись в сервісний центр, проте у нього немає часу для цього. В «Дії» також посвідчення водія немає, так як для того щоб його загрузити необхідно відсканувати посвідчення водія. Вказане спростовує твердження позивача в позовній заяві про пред`явлення ним працівнику поліції посвідчення водія з додатку у телефоні.

Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 рішенням суду, яке набрало законної сили 09.11.2021р., був позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік, після винесення судом постанови та після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом не пройшов обов`язковий позачерговий медичний огляд, не склав теоретичний і практичний іспит для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії, а отже є особою, яка не має права керування транспортними засобами.

Таким чином, матеріалами справи беззаперечно підтверджується, що позивач 22.10.2023 року керував транспортним засобом, не маючи права на таке керування.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису також встановлено, що позивачу на місці зупинку було повідомлено про те, яка справа буде розглядатись та роз`яснено йому його права.

Не зазначення в оскаржуваній постанові місця вчинення адміністративного правопорушення та описки в хвилинах вчинення адміністративного правопорушення позивачем, не впливає на правомірність винесеної постанови, яка була винесена на місці вчинення правопорушення та спростовується наявністю відеозапису вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови серія ЕАТ № 7994128 від 22.10.2023 року, слід відмовити.

Керуючись, ст.ст.7,9,126 ч.2, 247,251,278-280,293 КУпАП, ст.ст.2,6,19-20,77, 132,139, 229, 286 КАС України,суд,-

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови серія ЕАТ № 7994128 від 22.10.2023 року, відмовити.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: