Справа № 280/768/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 лютого 2024 року (11 год. 19 хв.)Справа № 280/768/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Власов В.В.,

представників сторін:

позивача- Кузьменко О.М.,

відповідача Усатенко Д.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Запорізької обласної прокуратури (69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд.29-а, )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2024 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької обласної прокуратури (далі відповідач ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо не виконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині встановлення та виплати ОСОБА_1 заробітної плати з 02.11.2023 у загальній сумі 87840,00 грн, яка складається з окладу на посаді начальника відділу у сумі 58560,00 грн та щомісячної надбавки за вислугу років у сумі 29280,00 грн;

зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру встановити та виплачувати ОСОБА_1 з 02.11.2023 заробітну плату у загальній сумі 87840,00 грн, яка складається з окладу на посаді начальника відділу у сумі 58560,00 грн та щомісячної надбавки за вислугу років у сумі 29280,00 грн, а також інші виплати передбачені Розділом IX Закону України «Про прокуратуру».

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що працює в органах прокуратури тривалий час, за неуспішне проходження атестації був звільнений та пізніше поновлений на посаді за рішенням суду. Зокрема зазначає, що згідно вимог статті 81 Закону України «Про прокуратуру» заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно- правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за вислугу років; виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Враховуючи те, що позивачу неправомірно, без врахування рішень Конституційного Суд України, не нараховують надбавки та інші виплати, звернувся до суду. Просить позов задовольнити.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, зокрема зазначив, що на теперішній час ОСОБА_1 поновлений за рішенням суду та не вважається таким, що успішно пройшов атестацію, що передбачена Законом № 113-ІХ та не є прокурором призначеним у нову структуру органів прокуратури Запорізької області. Посилається на лист Офісу Генерального прокурора від 12.10.2023 № 21-2139вих-503окв-23 яким надано роз`яснення щодо оплати праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах. Згідно з вказаним листом, з 13.09.2023 оплата праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах, до проходження ними атестації здійснюється на підставі статті 81 Закону України «Про прокуратуру», розрахованої на основі посадового окладу прокурора органів прокуратури відповідного рівня без установлення будь-яких надбавок, у тому числі за вислугу років. Таким чином, Запорізька обласна прокуратура, нараховуючи та виплачуючи заробітну плату позивачу, керується приписами статті 81 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII та роз`ясненнями Офісу Генерального прокурора щодо оплати праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів (які не пройшли атестацію) наданих листом від 12.10.2023 №21-2139вих-503окв-23. Вважає свої дії правомірним та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 19.02.2024.

Протокольною Ухвалою суду від 19.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.02.2024.

27.02.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 тривалий час працював в органах прокуратури Донецької та Запорізької областей на різних посадах.

Наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 29 вересня 2020 року № 1950к позивача звільнено з посади начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 280/7811/20 частково задоволено позов, визнано незаконним та скасовано наказ Запорізької обласної прокуратури про звільнення, позивача поновлено в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області.

За результатами розгляду в апеляційній та касаційній інстанціях рішення суду першої інстанції залишено в силі.

Наказом керівника Запорізької обласної прокуратури № 1063-к від 23.09.2022 наказ про звільнення позивача скасований та на виконання рішення суду позивача поновлено на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та в органах прокуратури Запорізької області.

Наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 13.12.2022 № 1398к позивача звільнено з 13.12.2022 на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 по справі №280/512/23, яке залишено в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2023, визнано протиправним наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 13.12.2022 № 1398к та позивача поновлено на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та в органах прокуратури Запорізької області.

На виконання вищевказаного судового рішення, керівником Запорізької обласної прокуратури видано Наказ від 24.05.2023 № 220к про поновлення позивача на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області з 13.12.2022.

З вказаним Наказом позивач ознайомлений 02.11.2023, з цього часу приступив до виконання службових обов`язків.

Вище наведені обставини не є спірними та не заперечуються сторонами.

На теперішній час ОСОБА_1 поновлений за рішенням суду та не вважається таким, що успішно пройшов атестацію, що передбачено Законом № 113-ІХ та не є прокурором призначеним у нову структуру органів прокуратури Запорізької області.

Тому відповідачем оплата праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах, до проходження ними атестації здійснюється на підставі статті 81 Закону України «Про прокуратуру», розрахованої на основі посадового окладу прокурора органів прокуратури відповідного рівня без установлення будь-яких надбавок, у тому числі за вислугу років.

Позивач вважає, що в порушення ч. 2 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» Запорізька обласна прокуратура виплачує йому заробітну плату у розмірі посадового окладу прокурора обласної прокуратури без надбавок за вислугу років, за виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат передбачених Розділом IX Закону України «Про прокуратуру» (оплата відпусток, допомоги для оздоровлення), у зв`язку з чим звернуся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону 1697-VП зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнано такими, що не відповідають Конституції України (і неконституційними).

Разом з цим, відповідно до другого речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ передбачалося, що «за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих та військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу третього пункту 3 розділу І! «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ (щодо винагороди прокурора як гарантії його незалежності) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 201 9 року № 113-ІХ.

У цьому Рішенні Конституційний Суд України, відповідаючи на порушені заявниками питання, з покликанням, з-поміж іншого, на свої рішення від 26 березня 2020 року № 6-р/2020, від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019, від 1 березня 2023 року № 1-р(II)/2023 виснував, що врегулювання законом, а не підзаконним актом питань матеріального, соціального, пенсійного забезпечення прокурорів становить гарантію забезпечення їх незалежності, унеможливлює втручання органів виконавчої влади в діяльність прокуратури, що інакше призведе до недодержання принципу поділу влади.

Конституційний Суд України зазначив також, що наділення Кабінету Міністрів України повноваженням урегульовувати питання винагороди прокурорів не можна визнати таким, що відповідає конституційній вимозі щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

З огляду на ці міркування Конституційний Суд України дійшов висновку, що друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX є таким, що суперечить статті 6 Конституції України в поєднанні з частиною другою статті 131-1 Конституції України.

Частиною 2 статті 152 Конституції України установлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України, визначаються Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Згідно з ч.2 ст.81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік.

Згідно з ч.3 ст.81 Закону № 1697-VII посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно з ч.4 ст.81 Закону № 1697-VII посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом:

1) прокурора обласної прокуратури - 1,2;

2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3.

Частина 5 ст.81 Закону № 1697-VII регулює розмір посадових окладів прокурорів, які перебувають на адміністративних посадах.

Ч.7 ст.81 Закону № 1697-VII визначено, що прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.

Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

Механізм встановлення прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури розміру щомісячної надбавки за вислугу років та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої надбавки визначає Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затверджений Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1090 (далі - Порядок № 1090, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Згідно з п.3 Порядку № 1090 надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у ч.7 ст.81 Закону України "Про прокуратуру".

Періоди проходження служби на посадах, якими передбачено обчислення вислуги років для виплати щомісячної надбавки на пільгових умовах, зараховуються згідно з довідкою з попереднього місця служби (п.9).

Згідно з п.13- 16 Порядку № 1090

Установлена надбавка за вислугу років виплачується щомісяця пропорційно відпрацьованому часу або часу служби.

Період проходження служби (стаж роботи), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, обчислюється комісіями з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), що утворюються в Офісі Генерального прокурора, регіональних прокуратурах, військових прокуратурах регіонів.

Склад таких комісій затверджується Генеральним прокурором, керівником регіональної прокуратури, військовим прокурором регіону.

Період проходження служби (стаж роботи), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, обчислюється на підставі трудової книжки (особової справи) (у разі наявності) або відомостей про проходження служби (трудову діяльність) з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та інших документів, які відповідно до законодавства підтверджують періоди проходження служби (стаж роботи).

Рішення комісії про обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, оформляється протоколом. Витяги з протоколів засідання комісії друкуються у двох примірниках, які подаються до бухгалтерського та кадрового підрозділів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури - 1 600 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури - 1600 гривень.

Таким чином згідно Законів України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» і «Про Державний бюджет України па 2024 рік» та відповідно до частини четвертої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» посадовий оклад прокурора в Запорізькій обласній прокуратурі складає 48000 грн.

Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюється Офісом Генерального прокурора (ст. 90 Закону України «Про прокуратуру»).

Листом Офісу Генерального прокурора від 12.10.2023 № 21-2139вих-503окв-23 керівникам прокуратур надано роз`яснення щодо оплати праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах (а.с.29 зворотній). Згідно з вказаним листом, з 13.09.2023 оплата праці прокурорів та слідчих, поновлених за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах, до проходження ними атестації здійснюється на підставі статті 81 Закону України «Про прокуратуру», розрахованої на основі посадового окладу прокурора органів прокуратури відповідного рівня без установлення будь-яких надбавок, у тому числі за вислугу років.

Відповідно до розрахунку заробітної плати за листопад 2023 року (а.с13) посадовий оклад позивача складає 48 000 грн, на час розгляду справи розмір його не змінився, сторони даний факт не заперечували, відповідач у відзиві також зазначив, що згідно з приписами статті ст.81 Закону № 1697-VII посадовий оклад прокурора обласної прокуратури наразі складає - 48000,00 грн. Тобто відповідач нараховує та виплачує посадовий оклад позивачу відповідно до статті ст.81 Закону № 1697-VII без урахування надбавок встановлених даною статтею та інших виплат.

Однак у листі Запорізької обласної прокуратури від 05.12.2023 № 07-27-23 (а.с.10-12) зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» та штатного розпису затвердженого 01.11.2023 Офісом Генерального прокурора розмір посадових окладів прокурорів Запорізької обласної прокуратури, що перебувають на адміністративних посадах складає: … у начальника відділу 58560,00 грн.

При цьому у судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечується, що надбавка за виконання обов`язків на адміністративній посаді, яка передбачена ч.2 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» позивачу не нараховується та не виплачується.

Відповідно до Протоколу засідання комісії Запорізької обласної прокуратури по встановленню трудового стажу, що дає право па одержання процентної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури Запорізької області від 01.10.2022 визначено, що «трудовий стаж ОСОБА_1 - начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років на 01.10.2022 становить 34 роки 11 місяців 17 днів (а.с.14).

Судом встановлено, що надбавка за вислугу років позивачу не нараховується та не виплачується, сторонами даний факт не заперечувався. Розрахунок трудового стажу, що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років станом на 27.02.2024 суду надано не було.

Крім того, під час розгляду справи відповідач підтвердив, що не нараховує та не виплачує в належному розмірі позивачу інші виплати, передбачені Розділом IX Закону України «Про прокуратуру» (оплата відпусток та допомоги для оздоровлення).

З аналізу наведених вище норм законодавства та рішень Конституційного Суду України, судом встановлено, що норми законодавства не містять обмежень щодо нарахування та виплати прокурорам, поновленим за рішеннями судів на посадах у регіональних, місцевих і військових прокуратурах, будь-яких надбавок, у тому числі за вислугу років, за виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених Розділом IX Закону України «Про прокуратуру». Тобто правила нарахування та виплата заробітної плати працівникам прокуратури є загальними для всіх і будь-яких виключень чи обмежень щодо тих прокурорів, які є поновленими за рішеннями судів, не містять.

Тому суд вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання рішень Конституційного Суду України яка виразилася у не нарахуванні та не виплаті в повному обсязі ОСОБА_1 заробітної плати розрахованої відповідно до положень ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», а саме без урахування (окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років) та інших виплат передбачених Розділом IX Закону України «Про прокуратуру» за період з 02.11.2023 по день прийняття рішення.

Так як суд не наділений повноваженнями приймати рішення «виплачувати», тобто наперед, заробітну плату, не має повноважень розрахунку заробітної плати працівникам прокуратури, в тому числі визначати період проходження служби (стаж роботи), що дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років, який обчислюється комісіями з установлення періоду проходження служби (стажу роботи), що утворюються в Офісі Генерального прокурора, регіональних прокуратурах, військових прокуратурах регіонів, тому суд вважає вимогу позивача щодо встановлення сум та виплати наперед заробітної плати такою, що не підлягає задоволенню.

Не вважає суд доречним посилання відповідача на Закон України «Про судоустрій і статус суддів», так як цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні і ніяким чином не стосується та не регулює питання виплати або обмежень щодо розрахунку заробітної плати працівникам прокуратури, в том числі і тих які є поновленими за рішеннями судів.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Запорізької обласної прокуратури (69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд.29-а, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо не виконання рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 в частині не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 заробітної плати розрахованої відповідно до положень ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» без урахування (окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років) та інших виплат передбачених Розділом IX Закону України «Про прокуратуру» за період з 02.11.2023 по 27.02.2024.

Зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату розраховану відповідно до положень ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням окладу на посаді начальника відділу та щомісячної надбавки за вислугу років та інших виплат передбачених Розділом IX Закону України «Про прокуратуру» за період з 02.11.2023 по 27.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29.02.2024.

Суддя О.В. Конишева