Справа № 120/2210/24
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 лютого 2024 р. Справа № 120/2210/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України та Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява адвоката Дзісь А.Р., яка подана в інтересах позивача - ОСОБА_1 до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України та Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

За визначенням, що міститься в п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інша особа, до яких звернена вимога позивача.

Позивач за даним адміністративним позовом в статусі відповідачів визначив Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України (відповідач 1) та Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим (відповідач 2).

Так, обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає, що звертався до відповідача 1 із запитом щодо зарахування періоду з 26.08.1994 по 12.02.2003 військової служби у пільговому обчисленні. Однак листом від 15.09.2023 йому повідомили про відсутність підстав для такого зарахування а також вказали, що йому необхідно звернутись до ліквідаційної комісії ГУМВС України в АР КРИМ.

Надалі з урахуванням викладеного, позивач звернувся до відповідача 2, однак листом від 27.09.2023 йому повідомлено про неможливість зарахування стажу.

Позивач у своїй позовні заяві вказує, що такі дії відповідача порушують конституційне право на належний соціальний захист та є неправомірними, а рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років незаконним.

Водночас, з вищевикладеного не є зрозумілим які дії та якого саме відповідача позивач вважає неправомірними, а також про яке рішення йдеться, оскільки по-перше: матеріали справи не містять жодного рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, а по-друге: є цілком очевидним, що вказані органи не уповноважені приймати рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії.

Більше того, зі змісту таких позовних вимог також є незрозумілим у чому саме полягає протиправність дій кожного з відповідачів, хто та в якій частині має відповідати за такими вимогами (яка міра відповідальності кожного з відповідачів), на кого саме слід покласти обов`язок щодо зарахуванню позивачу стажу військової служби у пільговому обчисленні та які правові підстави є для цього.

Неабияку увагу необхідно звернути і на те, що визначений представником позивача в якості відповідача Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ, і зазначений у позовній заяві код цієї особи 00032684 є кодом Міністерства внутрішніх справ.

Натомість позовна заява не містить жодних обґрунтувань та пояснень щодо правомірності участі саме Департаменту пенсійних питань та соціального захисту в статусі відповідача ураховуючи те, що останнє не є юридичною особою та не наділене достатнім обсягом адміністративної процесуальної дієздатності.

Окремо суд зазначає, що способи захисту порушених прав фізичної та юридичної особи у сфері публічно-правових відносин визначаються статтею 5 КАС України.

Так, згідно із частиною першою вказаної статті кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є необхідність констатації факту про допущення таким суб`єктом (відповідачем) протиправної бездіяльності.

Із цього слідує, що заявленим у справі вимогам зобов`язального характеру щодо відповідача повинні передувати вимоги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого відповідача. Тому заявляючи вимоги про визнання бездіяльності/дій суб`єкта владних повноважень, позивач обов`язково має зазначити, які дії відповідач повинен вчинити задля поновлення порушених його прав, свобод або законних інтересів.

З огляду на викладене суд також зазначає, що вимоги спрямовані до Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим не можуть бути похідними вимогами від вимог, які спрямовані до іншого відповідача, оскільки в цьому разі має місце порушення їх цілісного взаємозв`язку як способу захисту порушеного права.

Додатково необхідно звернути увагу заявника, що для того, щоб позовна заява по змісту відповідала вимогам п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в ній обов`язково має бути зазначення обґрунтування (нормативно-правове та фактичне) заявлених позовних вимог.

Втім, що позовна заява не відображає повних та вичерпних обставин даного спору та їх належного обґрунтування, оскільки позивачем не зазначено в чому саме та на якій правовій підставі покладено обов`язок Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим зарахувати позивачу на пільгових умовах стаж військової служби як і не наведено жодного нормативно-правового обґрунтування щодо покладення на відповідачів такого обов`язку. Більше того, спірні правовідносини виникли в 2011 році, тобто вже більше ніж 12 років по тому. Однак до суду з даним позовом позивач звернувся лише в лютому 2024 року. Причини за яких позивач з`ясував для себе наявність обставин порушення своїх прав в позовній заяві не відображені, хоча від цих обставин залежить в тому числі і питання, яке стосується дотримання позивачем визначеного у ч. 2 ст. 122 КАС України строку звернення до суду.

Таким чином у порядку усунення вказаних недоліків позовної заяви позивачу необхідно подати до суду позовну заяву в новій редакції, в якій визначитись із належним колом осіб, які мають відповідати за цим позовом (визначитись із суб`єктом (суб`єктами) владних повноважень, який (які) мають бути у статусі відповідача та спрямувати позовні вимоги до такого (таких) суб`єктів), належним чином обґрунтувати позовні вимог до кожного з відповідачів з посиланням на законодавчі акти та фактичні обставини, конкретизувати спосіб захисту порушених прав та доповнити мотиви позовної заяви фактичними обставинами справи та додатковим обґрунтуванням з наданням пояснень та доказів щодо дійсних (фактичних) підстав, що стосуються обсягу порушеного права позивача та способу і порядку поновлення таких прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України та Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу 5-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу (представнику позивача).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович