Справа № 540/6710/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 540/6710/21

Перша інстанція: суддя Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року за заявою ОСОБА_1 поданою в порядку ст. 382 КАС України, у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними, зобов`язання провести нарахування та виплату суддівської винагороди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області провести перерахунок суддівської винагороди судді Куйбишевського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 за період з 18.04.2020 до 27.08.2020 (за виключенням днів відпустки у вказаному періоді), обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.

Рішення суду першої інстанції було залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2023.

10.01.2024 до суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява в порядку ст. 382 КАС України, в якій заявник просив встановити судовий контроль за виконанням вказаного судового рішення, зобов`язавши Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначав, що на дату звернення із заявою до суду про встановлення контролю виконання судового рішення, відповідачем не виконується судове рішення, в зв`язку із чим позивач вважає, що заява підлягає задоволенню.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21 відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду та задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те. що встановлення судового контролю не ставиться нормами КАС України в залежність від наявності виконавчого провадження та його відкриття.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу посилається на безпідставність вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що виконання рішення суду в цій справі в повній мірі залежить від бюджетного фінансування, та територіальним управлінням здійснюються всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання такого додаткового фінансування, на підтвердження чого відповідач надав копію листування з ДСА України з березня 2023 року, копію кошторису на 2023 рік, на 2024 рік, копію платіжної інструкції від 10.11.2023 №2958 про сплату виконавчого збору в сумі 26800 грн за ВП №73194987, від 10.11.2023 №2959 про сплату230 грн мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №73194987 з примусового виконання виконавчих листів виданих для виконання рішення суду першої інстанції в цій справі.

На думку відповідача, встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України, не призведе до ефективного виконання рішення суду першої інстанції в цій справі.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частина 2 цієї статті передбачає, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, рішення суду у даній справі може бути виконане у примусовому порядку на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження», а по-друге, встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення є правом суду, а не обов`язком.

Обґрунтовуючи підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви в порядку ст.382 КАС, апелянт вказує на те, що при прийнятті спірного рішення суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено факту невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.2 цієї статті суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд звертає увагу, що викладені апелянтом в апеляційній скарзі доводи неправомірності ухвали суду першої інстанції, в тій частині, які стосуються застосованих судом першої інстанції підстав для прийняття такого рішення, не відповідають позиції суду першої інстанції.

Як вже зазначено вище, при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції виходив з двох підстав, а саме:

- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 може бути виконане у примусовому порядку на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження»;

- встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення є правом суду, а не обов`язком.

Той факт, що встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду чітко вбачається зі змісту ч.1 ст.382 КАС України.

Стосовно доводів суду першої інстанції щодо можливості виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Як вже було зазначено вище 01.11.2023 відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023.

Апелянт не посилається на результати цього виконавчого провадження, не висуває будь-яких зауважень щодо рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023, а лише вказує на факт невиконання такого рішення відповідачем.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.8 ст.382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Факту оскарження позивачем рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 року судом не встановлено, і позивач на такі обставини не посилається.

Отже, на час розгляду судом першої інстанції заяви позивача про встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України у суду були відсутні дані про те, що в рамках виконавчого провадження з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 були вжиті всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», направлені на виконання такого рішення, як відсутні і результати такого виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючисьст.311, ст.315, ст.316, ст.322, ст.325 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі №540/6710/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 27.02.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький