Справа № 420/6750/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6750/23
28 лютого 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року скасовано та ухвалено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% суддівської винагороди з 01 січня 2021 року, виходячи з розміру суддівської винагороди у 184976 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56 %, виходячи з розміру суддівської винагороди у 184976 грн з 01 січня 2021 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2684 грн.

28.12.2023 року Одеським окружним адміністративним судом було виготовлено два виконавчих листа у справі, виконавчі листи отримані представником позивача 22.01.2024 року.

09.02.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача (сформована в системі «Електронний суд» 08.02.2024 року) в порядку ст.383 КАС України, в якій представник просить суд:

1. Визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиконання і перешкоджання виконанню постанови П`ятого адміністративного апеляційного суду від 27 вересня 2023 року у справі № 420/6750/23 за ВП 73933590.

2. Винести окрему ухвалу у відповідності ч.9 ст.249 КАС України. Направити окрему ухвалу до Пенсійного фонду України для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, які вчинили дії, що призвели до порушення статті 129- 1 Конституції України, шляхом злісного невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року по справі № 420/6750/23 та направити до правоохоронного органу для реагування щодо ознак кримінального правопорушення за ч.3 ст.382 КК України з зобов`язанням протягом місяця повідомити суд про виконання ухвали.

Заява доставлена до Електронного кабінету ГУПФ України в Херсонській області 08.02.2024 року

26.02.2024 року та 27.02.2024 року представник позивача подав суду клопотання про приєднання доказів протиправної бездіяльності боржника до заяви стягувача в порядку ст.383 КАС України.

В обґрунтування заяви представник (з урахуванням вищезазначених клопотань) зазначає, що копія постанови суду апеляційної інстанції направлена на адресу ГУ ПФУ в Херсонській області через електронний кабінет 27 вересня 2023 року та отримана відповідачем, отже відповідач державний орган поінформований про судове рішення, яким його зобов`язано до вчинення певних дій. Оскільки відповідач не виконував рішення в добровільному порядку, позивач отримав виконавчі листи та 22.01.2024 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Д.О. виніс постанову ВП № 73933590 про відкриття виконавчого провадження з вимогою про виконання постанови суду від 27.09.2023 року у строк 10 робочих днів, яка того ж дня направлена на адресу боржника ГУ ПФУ в Херсонській області. Позивач тричі звертався до відповідача із заявами (22.01.2024 року, 26.01.2024 року та 26.01.2024 року); 02.01.2024 року на його картковий рахунок, через який позивач отримує виплати довічного грошового утримання, надійшла чергова виплата у попередньому розмірі - 92488 грн., тобто у розмірі, що виплачувався йому навіть до останнього його звернення до суду, хоча в результаті перерахунку,який повинен був провести відповідач сума виплат мала становити 103586,56 грн. Цей факт ще раз свідчить про те, що відповідач відмовляється виконувати рішення суду категорично. Посадові особи ГУ ПФУ в Херсонській області, діючи умисно, протиправно та зухвало, явно усвідомлюючи наявність у своїх діях ознак злочину, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, оскільки керівник ГУ ПФУ в Херсонській області займає відповідальне становище, створюють штучні перешкоди у виконанні рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду, чим грубо порушують права позивача, у зв`язку із чим і подана заява в порядку ст.383 КАС України. Доказом виконання рішення суду з боку боржника має бути: протокол проведення перерахунку на підставі зазначеного рішення у справі №420/6750/23 від 27.09.2023 року та платіжні доручення щодо виплати довічного грошового утримання в сумі 103586,56 грн. та протокол нарахування суми боргу з 01.01.2021 року по час виконання рішення суду, що Боржником зроблено не було. Вчинені позивачем дії в межах виконавчого провадження не дали результату. Так, 08.02.2024 року подана заява в межах ВП 73933590 з наданням доказів невиконання, але 23.02.2024 надійшов лист Відділу забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №3117 від 22.02.2024 року, що у виконавця відсутні підстави застосовувати ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» до боржника та він вважає що рішення виконане. Враховуючи, що позивачем були вичерпані усі можливості та дане рішення не виконано нами було подано заяву в порядку ст.383 КАС України в межах строків, а в подальшому додані докази невиконання.

ГУПФ в Херсонській області пояснень щодо заяви представника позивача не надав, незважаючи на доставлення до його електронного кабінету, як самої заяви, так і клопотань про долучення доказів.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 в письмовому провадженні, згідно ч.5 ст.383 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч.ч. 1 та 4 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до п.п.7,8 ч.2 ст. 383 КАС України у заяві про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду зазначаються інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (ч.5 ст.383 КАС України).

Згідно із ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

З вищезазначених норм КАС України слідує, що встановлення судового контролю має на меті забезпечення належного виконання судового рішення, а підставами для його застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

З матеріалів справи вбачається, що:

- 22.01.2024 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Д.О. прийняв постанову ВП № 73933590 про відкриття виконавчого провадження з вимогою про виконання постанови суду від 27.09.2023 року у строк 10 робочих днів, яка направлена на адресу боржника ГУ ПФУ в Херсонській області;

- державний виконавець надіслав вимогу до ГУПФ у Херсонській області стосовно надання інформації щодо виконання судового рішення у даній справі;

- 29.01.2024 року ГУПФ України в Херсонській області надіслало державному виконавцю лист про надання інформації по ВП №73933590, в якому зазначено, що на виконання П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року Головним управлінням 04.12.2023 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56%, виходячи з розміру суддівської винагороди 184976грн. з 01.01.2021 року. Сума боргу за період з 01.01.2021 року по 26.04.2022 року становить 886355,63грн. та ця сума обліковується за №843894 в реєстрі судових рішень, виплата яких здійснюється за кошти Державного бюджету України. Отже відповідач виконав рішення добровільно та просив закрити виконавче провадження, як фактично виконане;

- 26.02.2024 року державний виконавець Муценко Д.О. прийняв постанову по ВП №73933590, якою на підставі ст.63, ч.1 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії наклав на ГУПФ України у Херсонській області штраф на користь держави у розмірі 5100грн.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2021 року по справі №9901/235/20 зазначила, що стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви. Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону №1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Суд зазначає, що виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у справі №420/6750/23 наразі триває (постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2024 року, постанова про накладення штрафу за невиконання рішення від 26.02.2024 року).

При цьому суд звертає увагу на те, що продовження виплати стягувачу довічного утримання у розмірі 92488грн. за матеріалами справи пов`язане із тим, що перерахунок за постановою ПААС у розглядуваній справі був проведений 04.12.2023 року за період з 01.01.2021 року по 26.04.2022 року, а після 26.04.2022 року - з розрахунку 50% від суддівської винагороди у сумі 92488грн. згідно рішення у справі №540/5081/21 від 23.11.2021 року.

Це було розцінено державним виконавцем як свідчення невиконання рішення суду без поважних причин при накладення штрафу на боржника за постановою від 26.02.2024 року з виконання постанови ПААС у справі №420/6750/23.

Представником позивача до заяви не надано доказів того, що примусовий порядок виконання судового рішення не може дати очікуваного результату, не зазначено та не надано беззаперечних доказів, які підтверджують необхідність станом на теперішній час постановлення судом окремої ухвали в порядку ст.ст.383, 249 КАС України, оскільки в ході виконавчого провадження вживаються заходи для виконання постанови ПААС відповідно до змісту резолютивної частини.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника Колісниченка А.Г., поданої в порядку ст.383 КАС України, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256, 295, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 КАС України у справі № 420/6750/23, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки згідно ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала постановлена 28.02.2024 року у зв`язку із перебуванням судді М.М.Аракелян з 16.02.2024 року по 27.02.2024 року включно у відпустці.

Суддя М.М. Аракелян