Справа № 380/2289/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/2289/23 пров. № А/857/25084/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

з участю секретаря Кардаш В.В.,

представника позивача Талалаєвої О.Ю.,

представника відповідача Хрущ Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

суддя в 1-й інстанції Сидор Н.Т.,

час ухвалення рішення 30.10.2023 року 10:18 год.,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 09.11.2023 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що10.10.2022 подав рапорт на звільнення за власним бажанням з 24.10.2022 у зв`язку із сімейними обставинами. 24.10.2022 в УПП йому повідомили, що рапорт на звільнення залишений без розгляду у зв`язку із наявністю службового розслідування відносно нього Втім він скерував ще один рапорт на звільнення до ДПП, який також не був розглянутий. Вважає, що відмова у розгляді рапорту (залишення такого рапорту без розгляду) ДПП через те, що такий було зареєстровано 28.10.2022 є безпідставною, адже на роботодавця покладається обов`язок розглянути заяву на звільнення працівника. Також станом на дату подання рапорту на звільнення був відсутній наказ про проведення службового розслідування, тому така підстава не може братися до уваги під час розгляду питання звільнення за власною ініціативою. Стверджує, що порушення ДПП строків розгляду рапорту на звільнення відповідно до ст. 38 КЗпП не може нести негативних наслідків для нього у вигляді залишення рапорту без розгляду. Оскільки він виявив своє бажання на звільнення і вчинив усі необхідні дії зі своєї сторони, відмова у такому звільненні за власним бажанням порушує його конституційне право на вибір праці. Наголошує, що було порушено порядок проведення службового розслідування, а він був позбавлений можливості оскаржити неправомірні дії чи висновки такого розслідування. Крім того, під час службового розслідування не було проаналізовано належним чином його діяння і зроблено поспішний висновок про наявність в його діях дисциплінарного проступку. А будь-які фактори, у тому числі суспільний резонанс навколо відповідних подій, не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, зазначає, що під час здійснення службового розслідування не було встановлено жодних шкідливих наслідків, які настали внаслідок дій поліцейського. Звертає увагу, що при проведенні службового розслідування, за наявності ознак кримінального правопорушення, повинні бути встановлені інші порушення дисципліни, відмінні від тих, які інкримінуються в рамках кримінального провадження.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 19.12.2022 № 664 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пункту 3 частини другої статті 25 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, статті 266 КУпАП, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 1 розділу І, абзацу другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 7 пункту 2.1, підпункту 10 пункту 3.1 посадової інспекції взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 №1705, статей 38, 41 та 42 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.01.2023 №11 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0004541), інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3, з 04 січня 2023 року, установивши премію за січень 2023 в розмірі 120,571 відсотків.

Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки у календарному обчисленні становить 07 років 03 місяці 26 днів.

Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 2897,14 грн.

Підстава: наказ Департаменту патрульної поліції від 19.12.2022 № 664.

Вважаючи протиправними наказ Департаменту патрульної поліції від 19.12.2022 № 664 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» та наказ Департаменту патрульної поліції від 03.01.2023 № 11 о/с «По особовому складу», позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Службовою дисципліною, за визначенням ст. 1 Дисциплінарного статуту, є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту, засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку є дисциплінарне стягнення.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

У свою чергу, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 4 Дисциплінарного статуту).

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (ст. 15 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту, кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Згідно зі ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Суд констатує, що в ході розгляду справи не встановив порушення відповідачем порядку та строків проведення службового розслідування.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію» поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також підривають авторитет Національної поліції України (пункти 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів:

1) відмовитися від пропозиції;

2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію;

3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників;

4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Згідно зі статтею 42 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов`язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до абзацу другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з пунктом 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Як встановлено під час судового розгляду справи, підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували висновки службового розслідування про порушення позивачем службової дисципліни, а саме вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пункту 3 частини другої статті 25 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, статті 266 КУпАП, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 1 розділу І, абзацу другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 7 пункту 2.1, підпункту 10 пункту 3.1 посадової інспекції взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 №1705, статей 38, 41 та 42 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, з матеріалів службового розслідування судом встановлено, що 20.10.2022 за вхідним реєстраційним індексом 5164 до управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції із Львівського управління ДВБ НП України надійшло подання про порушення вимог законодавства України (від 20 жовтня 2022 року № 1534/42-13/01-2022), наступного змісту:

« 20.10.2022 до Львівського управління ДВБ НП України поступила інформація про те, що працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України отримано неправомірну вигоду в сумі 20 000 грн за не притягнення до адміністративної відповідальності водія транспортного засобу. В ході попередньої перевірки інформації встановлено, що 20.10.2022 о 01.41 год на лінію « 102» надійшло повідомлення, з приводу того, що працівники поліції у формі, на службовому автомобілі, у комендантський час по вул. Шевченка, 356, біля магазину «Сільпо», у м. Львові зупинили автомобіль та вимагали неправомірну вигоду. Громадянка перерахувала кошти у сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн на банківську картку, реквiзити якої надали працiвники поліції, які були на а/м «Шкода Рапiд». Попередньою перевіркою встановлено, що у вказаному районі в зазначений період часу перебував наряд УПП у Львівській області ДПП НП України на службовому автомобілі «Шкода Рапід» н.з. НОМЕР_1 , в складі інспектора управління патрульної поліції у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_2 . Прошу Вас у відповідності до ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII призначити службове розслідування із залученням працівника ЛУ ДВБ Національної поліції України. Про результати розгляду та вжиті заходи реагування просимо проінформувати Львівське управління ДВБ НП України.»

Відтак, у зв`язку з можливим вчиненням інспекторами взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_2 , порушень, що мають ознаки дисциплінарних проступків вчинених 20.10.2022, наказом УПП у Львівській області ДПП від 20.10.2022 №255 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

Наказом УПП у Львівській області ДПП від 02.11.2022 №139 «Про продовження строку проведення службового розслідування» продовжено термін проведення службового розслідування на 15 календарних днів.

За результатами проведеного службового розслідування, зібраними матеріалами та їх оцінкою встановлено, що 20.10.2022 під час несення служби інспекторами взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_2 близько 1 год на вул. Шевченка у місті Львові був зупинений транспортний засіб білого кольору марки «Пежо», у відповідності до пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому вищевказаними інспекторами порушено порядок використання портативних відеореєстраторів поліцейських, оскільки на відеозаписах із портативних відеореєстраторів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутнє відео зупинки вказаного транспортного засобу та спілкування із його водієм.

Дисциплінарною комісією, на основі зібраних у ході службового розслідування матеріалів установлено ознаки вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме рух автомобілем без увімкненого ближнього світла фар водієм ОСОБА_5 , яка керувала ним з ознаками алкогольного сп`яніння.

Зібрані у ході службового розслідування матеріали свідчать про те, що інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 діяв упереджено під час прийняття рішення щодо непритягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за частиною другою статті 122 КУпАП, а також не здійснив інформаційно-пошукової роботи в ІПНП даної особи.

Крім того, ОСОБА_6 не виконав дій визначених статтею 266 КУпАП, що унеможливило здійснення первинної кваліфікації дій вказаного вище водія щодо керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та вказує на некомпетентність даного поліцейського.

Відтак, дана бездіяльність свідчить про самовільне прийняття рішення ОСОБА_7 у справі про адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП, всупереч положенням статті 221 КУпАП.

При цьому, дії ОСОБА_3 оцінюються ОСОБА_8 , як такі, що мають корупційний характер, про що остання доповідає керівнику у формі рапорту.

Надання у поясненнях недостовірної та суперечливої інформації по події, що мала місце 20.10.2022, у той же день своєму безпосередньому керівнику Назарію Двожану, а також у ході службового розслідування, свідчить про не сприяння старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у проведенні службового розслідування та керівникові в організації дотримання службової дисципліни, а також підтверджують безвідповідальне ставлення останнього до служби.

Службовим розслідуванням також установлено можливе отримання старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 неправомірної вигоди. Відомості про цей випадок поширено невизначеному колу осіб, що призвело до суспільного резонансу, негативної реакції громадськості, зокрема надходження повідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102».

Водночас за результатом проведення службового розслідування, з огляду на вищезазначене, встановлено факти, які вказують на ознаки кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_7 »

Так, в ході судового розгляду встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000318 від 20.10.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Висновки службового розслідування, що стали підставою до прийняття спірних наказів, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, а саме дослідженими матеріалами службового розслідування: зокрема пояснення командира батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_9 , заступника командира батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Пушкар А.В., командира роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Горбаль А.Р., заступника командира роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Курупка К.В., інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Кочмарської В.А., старшого інспектора роти №3 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Хмеляр Р.Г., безпосереднього керівника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 командира взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Двожан Н.В., інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Тарасова О.М., відеозаписи з портативного відеореєстратора №471175, який був розміщений на форменому одязі ОСОБА_10 , відеозаписи з портативного відеореєстратора № 474094, який був розміщений на форменому одязі ОСОБА_11 ; копія квитанції про переказ коштів на картку Монобанк у сумі 20 000 грн на ім`я патрульного ОСОБА_12 ; рапорт інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 20.10.2022, дислокація сил та засобів батальйону №3 УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції з 20:00 год 19.10.2022 по 08:00 год 20.10.2022, журнал обліку матеріалів фіксації порушень правил дорожнього руху роти №2 батальйону №3, журнал обліку індивідуально-виховних робіт з співробітниками взводу №2 роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Відтак, з аналізу викладених у Висновку службового розслідування обставин вбачається, що в діях позивача наявні ознаки вчинення порушення службової дисципліни. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо встановлення факту порушення службової дисципліни з боку позивача.

Окремо варто зауважити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.12.2020 у справі № 802/2046/18-а та у постанові Верховного Суду від 16.10.2020 у справі № 814/2622/13-а.

Встановлені в ході службового розслідування обставини дійсно свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач публічно допустив дії, з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу. Тобто така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського (стаття 64 Закону України «Про Національну поліцію»), а натомість допустив порушення службової дисципліни, яке дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому.

В матеріалах службового розслідування зібрано достатню кількість доказів, які у своїй сукупності надають суду можливість стверджувати про вчинення позивачем дисциплінарного проступку в умовах воєнного стану, який детально описано у висновку службового розслідування.

В межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, висновки службового розслідування відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватись при прийнятті вмотивованого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Наведене свідчить, що при виданні спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідачем було враховано характер та обставини вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки, особа порушника, ступінь вини, попередня поведінка поліцейського, а також тривалість служби та рівень знань про порядок служби.

Також суд зауважує, що позивач був діючим працівником поліції, мав спеціальне звання старшого лейтенанта поліції та про наслідки вчинення будь-яких порушень з його боку мав знати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що працівники поліції повинні діяти па підставі та у межах повноважень, у спосіб, що визначений законодавством. Вони повинні усвідомлювати значимість своєї місії, їх поведінка повинна зміцнювати та підтримувати довіру суспільства до Національної поліції України. Поліцейські зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв`язку з чим добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час виконання службових обов`язків, так і в поведінці у побуті. Дотримання бездоганної поведінки і безумовне виконання вимог чинного законодавства є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Суттєвою обставиною, за якої вчинений дисциплінарний проступок, є той факт, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на теперішній час, тобто той стан, коли з 24.02.2022 на співробітників поліції покладено виконання своїх функціональних обов`язків, так і додаткових повноважень і завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України. Український народ розраховує на те, що поліцейські, як представники держави, будуть сумлінно виконувати свої обов`язки.

З метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, особовий склад Національної поліції було переведено на посилений варіант несення служби з 24.02.2022 року.

Під час дії воєнного стану до працівника поліції висунуті більш жорсткі вимоги щодо дотримання службової дисципліни та безпосередньо здійсненні своєї службової діяльності.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому, суд погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції є співмірним до вчиненого проступку.

Варто наголосити, що приписами частини 2 статті 16 Статуту передбачено, що у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Ця норма права не встановлює заборони проводити службове розслідування, коли вже розслідується кримінальне провадження стосовно працівника поліції.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності.

Отже, провівши службове розслідування і встановивши беззаперечні докази вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, відповідач не повинен чекати набрання законної сили рішенням суду про притягнення позивача до кримінальної відповідальності, щоб притягнути його до дисциплінарної відповідальності на підставі припису п.6 ч.1 ст.77 Закону.

Таким чином, доводи позивача щодо порушення відповідачем принципу презумпції невинуватості є безпідставними, оскільки звільнення позивача відбулось до встановлення його вини обвинувальним вироком суду, не ґрунтуються на вимогах законодавства, адже підставою звільнення позивача було порушення ним Дисциплінарного статуту, а не наявність кримінального провадження, чи доведення вини останнього у вчиненні злочину. Тобто, оскаржуваними наказами позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, при цьому не з підстав скоєння кримінального правопорушення, а через вчинення дій, які є дисциплінарним проступком.

Щодо покликання позивача на той факт, що при проведенні службового розслідування відповідачем було порушено процедуру його проведення, а саме не ознайомлено його з матеріалами службового розслідування, не надано копій таких, а отже порушено фундаментальне право на захист поліцейського, яке регламентується ст. 18 Дисциплінарного статуту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, таке було призначено наказом УПП у Львівській області ДПП від 20.10.2022 № 255, за результатами проведення якого 25.11.2022 затверджено висновок службового розслідування та прийнято наказ Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 19.12.2022 №664 та наказ Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 03.01.2023 №11 о/с.

Матеріали службового розслідування не містять доказів того, що позивач звертався до відповідача із заявами про ознайомлення з матеріалами службового розслідування в ході такого службового розслідування, та як наслідок відсутні порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування в частині забезпечення права позивача на ознайомлення з матеріалами службового розслідування.

Суд наголошує, що Дисциплінарний статут закріплює право позивача на ознайомлення із матеріалами службового розслідування, а не безумовний обов`язок відповідача ознайомити позивача із матеріалами службового розслідування.

Суд бере до уваги також те, що під час проведення службового розслідування позивач скористався правом на захист, а також надав письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку.

Відтак вже після завершення службового розслідування та виконання дисциплінарного стягнення, позивачем 10.01.2023 подано заяву на ім`я начальника УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції Романа Пилипенка про надання копій матеріалів службового розслідування.

Листом від 23.01.2023 за реєстраційним №Т-65/41/12/02-2023 ОСОБА_1 надано відповідь про те, що матеріали службового розслідування, проведеного відповідно до наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 20.10.2022 № 255 надіслані до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові та являють собою матеріали досудового розслідування. Розголошення даних останнього дозволяється з письмового дозволу слідчого чи прокурора і в такому обсязі, в якому вони визнають можливим, відповідно до статті 222 Кримінально процесуального кодексу України.

За наведених обставин судом не встановлено порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, відтак і не допущено порушень прав позивача на захист поліцейського, яке регламентується ст. 18 Дисциплінарного статуту.

Щодо не розгляду рапортів позивача про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, суд зазначає наступне.

Представником позивача до позовноії заяви долучено копію рапорту ОСОБА_1 на ім`я начальника Департаменту патрульної поліціії полковника поліції Євгенія Жукова наступного змісту «Прошу вас звільнити мене зі служби в поліції за власним бажанням з 24.10.2022 року, у зв`язку з сімейними обставинами. Від проходження військово-лікарської комісії відмовляюсь, так як вважаю свій стан здоров`я задовільним». Рапорт підписанийвласноручно ОСОБА_1 із вказанням дати 10.10.2022 та завізований аступником командира батальйну № УПП у Львівській області ДПП Андрієм Пушкарем із зазначенням дати 10.10.2022 (без реєстрацій ногохідного номера ДПП).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів про отримання рапорту про звільнення, написаного ОСОБА_1 , його безпосереднім керівником. Відповідно до ч.3 ст. 2 Дисциплінарного Статуту НПУ керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Безпосереднім керівником ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків був командир взводу No 2 роти No4 батальйону No3 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції Двожан Н.В.

Відповідно до підпункту 46 пункут 6 розділу ІІ Інструкції з діловодства в системі Національної поліції, затвердженої наказом Національної поліції від 20.05.2016 No414, документи, які підлягають реєстраціі?, необхідно реєструвати в день їх надходження і передавати на розгляд керівництву органу чи підрозділу поліціі? або до відповідних структурних підрозділів за належністю.

Стороною позивача не надано інших доказів на підтвердження надсилання чи подання рапорту іншою датою, ніж та, яка зазначена на штемпелі вхідноі? кореспонденціі? ДПП - 28.10.2022.

Листом за вихідним реєстраційним №16754/41/12/01-2022 від 15.11.2022 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що його рапорт від 10.10.2022 залишений без розгляду по суті, у зв`язку з тим, що фактична дата отримання (реєстрації) Департаментом патрульної поліції рапорту 28.10.2022, а дата зазначена у рапорті з якої звільнити зі служби з поліції 24.10.2022. Одночасно зазначено, що відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 19.07.2022 №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», питання задоволення рапорту про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених підпунктом 2 пункту 1 зазначеного вище наказу, може бути розглянуто виключно після наказу за результатами проведеного службового розслідування, яким буде надано оцінку діям поліцейського.

Також позивачем подано рапорт на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції Є.Жукова від 08.11.2022 про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням з 22.11.2022 у зв`язку із сімейними обставинами.

Згідно реєстраційного вхідного №63805 рапорт позивача від 08.11.2022 надійшов у Департамент патрульної поліції 14.11.2022.

Листом за вихідним реєстраційним №17046/41/12/01-2022 від 21.11.2022 відповідач повторно повідомив ОСОБА_1 про вимоги наказу Національної поліції України від 19.07.2022 №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», зазначивши при цьому, що наказом управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 20.10.2022 №255 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», відносно ОСОБА_1 призначено та проводиться службове розслідування, рішення про звільнення за власним бажанням буде прийнято за результатами проведеного службового розслідування.

Зважаючи на те, що на момент надходження та відповідно і розгляду рапортів відносно позивача вже було призначено та проводилося службове розслідування, а іншого матеріали справи не містять, суд констатує, що відповідачем правомірно повідомлено позивача, що рішення про звільнення за власним бажанням буде прийнято за результатами проведеного службового розслідування.

При цьому, суд наголошує, що позивачем не оскаржуються дії (бездіяльність) відповідача щодо розгляду рапортів позивача, відтак вказані правовідносини перебувають за межами предмету спору, адже предметом цього спору є застосування дисциплінарного стягнення до позивача за результатами проведеного службового розслідування.

З огляду на наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом.

Відтак, спірні наказ Департаменту патрульної поліції від 19.12.2022 № 664 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» та наказ Департаменту патрульної поліції від 03.01.2023 № 11 о/с «По особовому складу» відповідають вимогам законодавства і підстави для їх скасування відсутні.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 380/2289/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 28 лютого 2024 року.