Справа № 140/11181/23
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 лютого 2024 року

м. Київ

справа №140/11181/23

адміністративне провадження №К/990/5182/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.20.23 у справі №140/11181/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та матеріалів касаційної скарги ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними щодо відмови у щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та зобов`язання здійснити нарахування та виплату щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. відповідно до вказаної постанови (з урахуванням виплачених сум) в частині позовних вимог за період з 01.08.2021 по 17.11.2022 повернуто позивачеві.

Не погодившись із вказаною ухвалою позивачка звернулася до Восьмого апеляційного адміністративного суду, який ухвалою від 29.08.2023 апеляційну скаргу залишив без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №140/11181/23 повернуто скаржнику.

12.02.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржниця просить скасувати ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 про повернення позовної заяви в частині позовних вимог та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 про повернення апеляційної скарги, ухвалити нове рішення у відповідній частині, не передаючи на новий розгляд.

Згідно з частиною 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Щодо оскарження ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 слід зазначити наступне.

Положеннями частини першої статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини другої статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пунктів 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Однак, законодавцем передбачено можливість касаційного оскарження вказаних ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вказана ухвали Волинського окружного адміністративного суду в апеляційному порядку не переглядалася. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 апеляційну скаргу на вказану ухвалу було повернуто заявниці на підставі частини другої статті 298, пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Аналіз правових норм та обставин справи дає можливість вважати, що підстави для відкриття касаційного провадження за даною касаційною скаргою в частині оскарження ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Що стосується оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 Суд зазначає наступне.

Касаційна скарга подана (здана на пошту) 07.02.2024, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження.

Щодо строку на касаційне оскарження слід зазначити наступне.

Заявниця у своїй касаційній сказі просить поновити пропущений процесуальний строк.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження мотивована тим, що копію ухвали суду апеляційної інстанції про залишення без руху апеляційної скарги не отримувала, а копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 отримала 16.12.2023. Ознайомившись зі змістом оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, 21.12.2023 звернулася до суду першої інстанції із запитом про направлення копій документів, відповідь на який отримала 01.02.2024. Після чого 07.02.2024 звернулася з даною касаційною скаргою.

Відповідно до частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Перевіривши доводи поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, наведені у заяві про поновлення строку, колегія суддів вважає, що наведені скаржником обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Розглянувши клопотання скаржниці про поновлення строку на касаційне оскарження, враховуючи доводи в обґрунтування вказаного клопотання, та докази на підтвердження таких доводів, активну процесуальну поведінку заявниці, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Поза тим, касаційна скарга подана без дотримання процесуальних положень про її форму та зміст, у зв`язку з чим її слід залишити без руху і надати строк для усунення недоліків з огляду на таке.

Так, відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору, якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Всупереч зазначеної вище законодавчої норми відповідачем не додано до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Касаційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке заявниця обґрунтовує тим, що не має можливості сплатити судовий збір при поданні касаційної скарги у зв`язку з необхідністю у придбанні ліків та з огляду на похилий вік позивачки (80 років).

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені положення закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, без пред`явлення документа, з якого можна буде визначити сукупний розмір річного доходу і розглянути заявлене клопотання, або без сплати судового збору, розгляд касаційної скарги неможливий.

Заявником не зазначено умов, визначених статтею 8 Закону №3674-VI, на надано доказів, за наявності яких суд може прийняти ухвалу про звільнення сплати судового збору, а отже клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Щодо розміру судового збору слід зазначити таке.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 гривень.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою складає 3028,00 гривень.

Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги скаржникові необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн за такими реквізитами: за такими реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/Печер. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007 Код класифікації доходів бюджету 22030102 Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055) Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Отже, скаржнику необхідно усунути вказані недоліки шляхом надання документу на підтвердження сплати судового збору або обґрунтованого клопотання про звільнення від його сплати (з урахуванням мотивів, викладених у даній ухвалі).

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.

Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 169, 329, 330, 332 КАС України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №140/11181/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі №140/11181/23.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі №140/11181/23.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі №140/11181/23 - залишити без руху.

Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.

Надіслати скаржниці копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя Т.Г. Стрелець