Справа № 320/12144/23
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року Київ № 320/12144/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу, виходячи із 64% сум грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію позивачу, виходячи із 64% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою 18.11.2022.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має право на перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, із урахуванням 64% сум грошового забезпечення, проте відповідач безпідставно обмежив його в реалізації вказаного права.

Відповідно до ухвали від 21.04.2023 (суддя Журавель В.О.) судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи з підстав, зазначених у ньому.

Внаслідок автоматизованого розподілу матеріали справи були передані для розгляду судді Скрипці І.М.

Відповідно до ухвали від 06.02.2024 цю справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, за результатами вивчення змісту якого судом установлено, що відповідач позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Крім того від відповідача до суду надійшли також матеріали пенсійної справи позивача.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як військовослужбовець, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 04.05.1996, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2).

Згідно з розрахунком Київського міського військового комісаріату від 19.12.1994, пенсія позивачу призначена з 24.10.1994 за вислугу 23 роки у розмірі 64 відсотки від окладу.

Водночас, при черговому перерахунку пенсії, що підтверджено, зокрема розрахунком із автоматизованої системи розрахунків пенсій від 01.09.2008, основний розмір пенсії позивача визначено з розрахунку 59% грошового забезпечення (вислуга років 23). Аналогічна інформація міститься й у розрахунках за 01.01.2022 та 01.08.2022, копії яких наявні у матеріалах справи та досліджені судом.

Як убачається з позовної заяви та доданих до неї письмових доказів, позивач звернувся до відповідача із заявою від 18.11.2022 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії, виходячи із 64% сум грошового забезпечення.

Листом від 28.11.2022 №25980-26939/П-02/8-2600/22 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивачу, що законом, який діяв у редакції до 29.04.2006 було передбачено збільшення розміру пенсії за вислугу років на 10% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 1 категорії постраждалих, та на 5% - особам, віднесеним до 2 категорії та 3 категорії (пункт «в» статті 13 Закону).

Законом України від 04.04.2006 № 3591-ІV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» було внесено зміни до статті 13 Закону, якими виключено положення щодо вказаного збільшення розміру пенсії за вислугу років. Силовими міністерствами та відомствами відповідний перерахунок не проводився, оскільки зменшення розміру пенсії неприпустиме. Проте, після внесення змін до Закону при первинному призначенні пенсій особам із числа зазначених категорій вказане збільшення розміру пенсії за вислугу років вже не надавалось.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», передано до Головного управління пенсійні справи колишніх співробітників органів внутрішніх справ, у тому числі і пенсійну справу позивача. Зазначено, що виплату пенсії позивачу продовжено управлінням з 01.07.2007 у розмірі, встановленому на момент призначення.

Із 01.09.2008 органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу». Перерахунок здійснювався з урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого з 01.09.2008 для відповідних категорій осіб та чинної на цю дату редакції Закону, яка не передбачає 5-тивідсоткове збільшення розміру пенсії за вислугу років для осіб, які під час служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені до 2 категорії.

Уважаючи дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, виходячи із 64% сум грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію ( Закон № 2262-ХІІ).

За змістом частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

За нормами частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Щодо позовної вимоги про перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розміру 64% грошового забезпечення, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, яка була чинна на момент призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною другою статті 13 Закону № 2262-ХІІ було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Суд констатує, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.

Частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Листом від 28.11.2022 (а.с. 8) Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнає факт того, що відсоткове значення розміру пенсії позивача було змінено в бік зменшення після надходження до відповідача пенсійної справи позивача та продовження виплати пенсії позивачу з 01.01.2007.

Крім того, із наявних у матеріалах справи письмових доказів убачається, що при черговому перерахунку пенсії позивача, що підтверджено розрахунком із автоматизованої системи розрахунків пенсій від 01.09.2008, основний розмір пенсії позивача визначено з розрахунку 59% грошового забезпечення (вислуга років 23).

Аналогічна інформація міститься й у розрахунках за 01.01.2022 та 01.08.2022.

Натомість, відповідно до розрахунку Київського міського військового комісаріату від 19.12.1994 (а.с. 9), пенсія позивачу призначена з 24.10.1994 за вислугу 23 роки у розмірі 64 відсотки від окладу.

Цей же розрахунок наявний і у розпорядженні відповідача, що підтверджено копіями матеріалів пенсійної справи.

Тож зменшення розміру відсоткового значення пенсії позивача з 64% до 59% є протиправним.

При цьому, суд відхиляє повідомлені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини, що при черговому перерахунку пенсії позивача, у т.ч. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, із урахуванням положень Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону з 13.03.2018, перерахунок з 01.01.2018 позивачу здійснено із розрахунку 70% грошового забезпечення, оскільки ці обставини не підтверджені документально.

У матеріалах справи, а також у матеріалах пенсійної справи, наданої відповідачем, інформація щодо перерахунку пенсії позивача із розрахунку 70% грошового забезпечення відсутня, тож ці доводи відповідача є безпідставними і необґрунтованими та до увагу судом не приймаються.

У зв`язку із цим, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 64% сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), виходячи із 64% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою, тобто з 18.11.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.