Справа № 200/6715/23
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Справа№200/6715/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення № 76 від 08.08.2023 року про пенсійне забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно нездійснення позивачці належних їй пенсійних виплат, які нараховані з 01.06.2015 року, та щомісячної пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити виплату належної пенсії за віком позивачці з 01.06.2015 року - без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує на те, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком та у зв`язку зі зміною місця свого проживання та реєстрацією у м. Українськ Донецької області звернулася до відповідача із заявою про виплату пенсії через установу банку, однак відповідачем було відмовлено у поновленні виплати пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2021 року у справі № 200/12564/21, серед іншого, відповідача було зобов`язано поновити нарахування і виплату позивачці пенсії за віком, а також виплатити заборгованість за період із 01.06.2015 року на загальних підставах, тобто без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

В подальшому позивачка неодноразово зверталася до відповідача із заявами стосовно причин невиконання рішення суду у справі № 200/12564/21 та щодо перерахування пенсії на картковий рахунок у банку, проте рішенням від 08.08.2023 року позивачці було відмовлено у виплаті пенсії через відсутність довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У зв`язку з цим 29.08.2023 року позивачка звернулася зі скаргою до Пенсійного фонду України, а також направила відповідне звернення до відповідача, однак станом на момент подання даного позову до суду відповідей на вказані скаргу та звернення не отримала.

Позивачка вважає такі дії відповідача та рішення № 76 від 08.08.2023 року протиправними, у зв`язку чим просить суд скасувати це рішення та зобов`язати відповідача поновити їй виплату пенсії за віком з 01.06.2015 року без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законом.

Як зазначає відповідач у відзиві на позов, позивачка перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Селидове як внутрішньо переміщена особа та як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплату пенсії позивачці було проведено по 31.05.2015 року.

02.06.2021 року позивачка зареєструвала місце проживання на підконтрольній Україні території за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.11.2021 року у справі № 200/12564/21, яке набрало законної сили 19.12.2022 року, зокрема, зобов`язано відповідача поновити нарахування та виплату пенсії позивачці, а також виплатити заборгованість за весь період із 01.06.2015 року на загальних підставах, а саме - без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

На виконання цього рішення суду відповідачем було поновлено нарахування та виплату позивачці пенсії з 01.06.2015 року на загальних підставах.

У період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року виплата позивачці пенсії в місячному розмірі та суми боргу за період з 01.06.2015 року по 31.01.2023 року проводилися шляхом нарахування та включення до сформованої відомості через відділення поштового зв`язку 85485 м. Українська (тобто за місцем реєстрації позивачки), які передавались для виплати до виплатних об`єктів АТ "Укрпошта", але кошти не були отримані позивачкою.

З 01.08.2023 року виплата пенсії автоматично припинена на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з неотриманням позивачкою призначеної пенсії протягом 6-ти місяців підряд.

04.08.2023 року позивачка звернулася із заявою щодо виплати пенсії через поточний рахунок, відкритий в АТ "Сенс Банк", яка була зареєстрована за № 1682.

Подану заяву було розглянуто відповідачем 08.08.2023 року та винесено рішення про відмову в поновленні виплати пенсії за № 76.

У подальшому, відповідно до листа Пенсійного фонду України № 37103-38966/П-03/8-2800/23 від 05.10.2023 року, починаючи з листопада 2023 року, позивачці було відновлено нарахування та виплату пенсії через поточний рахунок, відкритий в АТ "Сенс-Банк", згідно з її заявою № 1682 від 04.08.2023 року.

Крім того, у листопаді 2023 року здійснено виплату позивачці заборгованості за період з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року в сумі 25611,30 грн.

Сума пенсійних коштів за минулий період з 01.06.2015 року по 31.07.2023 року складає 437871,96 грн. Дана сума заборгованості, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду України та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена позивачці після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/6715/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року у сторін були витребувані додаткові докази.

Зокрема, у позивачки судом було витребувано:

- письмові пояснення стосовно того чи отримала вона від відповідача на банківський рахунок у листопаді 2023 року 25611,30 грн пенсії та чи отримує вона зараз поточну (без урахування заборгованості) пенсію на відповідний рахунок.

У відповідача по справі судом було витребувано:

- належні докази, які би підтверджували поновлення позивачці виплати пенсії за віком з листопада 2023 року на підставі листа Пенсійного фонду України № 37103-38966/П-03/8-2800/23 від 05.10.2023 року (рішення або розпорядження про поновлення виплати, протоколи з пенсійної справи станом на листопад 2023 року та станом на момент подання витребуваних судом даною ухвалою доказів, тощо);

- належні докази, які би підтверджували проведення виплати на банківський рахунок позивачки пенсії за віком станом на момент розгляду цієї справи судом (розгорнуті витяги з ІКІС "ПФУ" Підсистема "ППВП" із зазначенням виплачених сум коштів за кожний місяць, починаючи з серпня 2023 року до лютого 2024 року, тощо).

13.02.2024 року відповідачем до суду були надані письмові пояснення та витребувані судом додаткові письмові докази.

20.02.2024 року від позивачки до суду надійшла заява про уточнення позовної заяви, у якій позивачка, зокрема, надала пояснення про те, що відповідачем у листопаді 2023 року на її банківський рахунок було перераховано пенсію з 01.08.2023 року, а також про те, що на сьогодні вона отримує пенсію за віком, однак суму заборгованості за рішенням суду у справі № 200/12564/21 позивачці досі не виплачено.

Ухвалою суду від 26.02.2024 року заяву позивачки про уточнення позовної заяви було залишено без розгляду.

Приймаючи до уваги наведене, розгляд цієї справи і ухвалення рішення здійснюються судом у межах позовних вимог, викладених у первісній позовній заяві.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Позивачка у цій справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Як видно зі змісту позовної заяви та не заперечується відповідачем, до 31.05.2015 року позивачка отримувала пенсію за віком, але з 01.06.2015 року її виплату було припинено.

У зв`язку зі зміною місця свого проживання та реєстрацією у м. Українськ Донецької області позивачка звернулася до відповідача із заявою щодо виплати пенсії через установу банку, однак відповідачем було відмовлено у поновленні виплати пенсії, що стало приводом для звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2021 року у справі № 200/12564/21, серед іншого, відповідача було зобов`язано поновити нарахування і виплату позивачці пенсії за віком, а також виплатити заборгованість за період із 01.06.2015 року на загальних підставах, тобто без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 року у справі № 200/12564/21 зазначене рішення суду було залишено без змін.

На виконання цього рішення суду, як вказує відповідач, було поновлено нарахування та виплату позивачці пенсії з 01.06.2015 року на загальних підставах.

У період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року, як зазначається відповідачем, виплата позивачці пенсії в місячному розмірі та боргу за період з 01.06.2015 року по 31.01.2023 року проводилися шляхом нарахування та включення відповідних пенсійних сум до сформованої відомості через відділення поштового зв`язку № 85485 м. Українська Донецької області (тобто за місцем реєстрації позивачки), які передавались для виплати до виплатних об`єктів АТ "Укрпошта", але дані кошти не були отримані позивачкою.

05.05.2023 року позивачка звернулася до відповідача із заявою, в якій вимагала негайно виконати рішення суду у справі № 200/12564/21 та перерахувати пенсію на її банківський рахунок, який відкритий в АТ "Сенс Банк".

Листом від 02.06.2023 року № 10136-9241/П-02/8-0500/23, наданим у відповідь на дану заяву, відповідач повідомив позивачку про те, що на виконання рішення суду нарахування пенсії поновлено та нараховано заборгованість з 01.06.2015 року, виплату пенсії проведено на поштове відділення. Для отримання пенсії через установу банку відповідач у цьому листі рекомендував позивачці подати заяву за формою згідно з Додатком 1 до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 (далі - Порядок № 1596), особисто до територіального органу Пенсійного фонду України або засобами вебпорталу Пенсійного фонду України, або через установу уповноваженого банку до органу Пенсійного фонду.

Починаючи з 01.08.2023 року, як вказує відповідач, виплата пенсії була автоматично припинена у зв`язку з неотриманням позивачкою призначеної пенсії протягом 6-ти місяців підряд на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Як зазначає позивачка, 04.08.2023 року вона особисто звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про виплату пенсії на картковий рахунок через установу банку, надавши при цьому заяву про поновлення виплати пенсії.

Відповідних письмових звернень від 04.08.2023 року позивачкою суду не надано, але відповідачем ці обставини не заперечуються.

Рішенням відповідача від 08.08.2023 року № 76, прийнятим за результатами розгляду заяви позивачки стосовно поновлення виплати пенсії від 04.08.2023 року за № 1682, позивачці було відмовлено у поновленні виплати пенсії.

Згідно із вказаним рішенням підставою для відмови позивачці у поновленні виплати пенсії стало ненадання нею довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

29.08.2023 року позивачка звернулася зі скаргою до Пенсійного фонду України, а також направила відповідне звернення до відповідача.

За результатами розгляду скарги Пенсійним фондом України на адресу відповідача був направлений лист від 05.10.2023 року № 37103-38966/П-03/8-2800/23, якому зазначено про необхідність відновити нарахування та здійснювати виплату пенсії позивачці через АТ "Сенс Банк" на підставі її заяви від 04.08.2023 року, а також про те, що виплату пенсії, нарахованої на виконання рішення суду у справі № 200/12564/21, слід здійснювати відповідно до вимог Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 року № 1165 (далі - Порядок № 1165).

На підставі зазначеного листа Пенсійного фонду України 12.10.2023 року відповідачем було відновлено нарахування та виплату позивачці пенсії шляхом перерахування пенсійних коштів на її рахунок в АТ "Сенс Банк" (рішення № 76 від 12.10.2023 року).

З наданих суду відомостей з підсистеми "Призначення та виплати пенсій (ППВП)" за період з червня 2015 року по лютий 2024 року судом установлено, що відповідачем за період з 01.06.2015 року по 31.07.2023 року було нараховано пенсію у розмірі 437871,96 грн.

Як вказує відповідач, дана сума коштів є заборгованістю з пенсії, яка буде фактично виплачена позивачці після отримання відповідного фінансового ресурсу, оскільки її виплата не передбачена бюджетом Пенсійного фонду України і потребує додаткового фінансування.

Водночас, суд зазначає, що стягнення з відповідача суми заборгованості з пенсії не є предметом даного спору.

Крім того, з наданих суду відомостей з підсистеми "Призначення та виплати пенсій (ППВП)" за період з червня 2015 року по лютий 2024 року судом установлено, що за період з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року відповідачем нараховано пенсію в сумі 25611,30 грн, а починаючи з листопада 2023 року відновлено нарахування позивачці щомісячної пенсії.

Як зазначається відповідачем, вказана сума пенсійних коштів у розмірі 25611,30 грн була виплачена позивачці на її банківський рахунок у листопаді 2023 року та з листопада 2023 року позивачці на її банківський рахунок виплачується поточна щомісячна пенсія.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижче встановленого законом прожиткового мінімуму.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Згідно з частиною 1 статті 47 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пунктів 1, 3-5 частини 1 статті 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За змістом наведених норм випадки, за наявності яких може бути припинено виплату пенсії, можуть бути передбачені виключно законом.

Водночас, як було зазначено Верховним Судом у постанові від 20.04.2022 року у справі № 236/2495/17, та як зазначено у частині першій вказаної статті, таке припинення виплати пенсії є можливим виключно на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Відповідно до статті 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Як вже було вказано, судом установлено, що відповідно до рішення відповідача від 12.10.2023 року № 76 на виконання листа Пенсійного фонду України № 37103-38966/П-03/8-2800/23 від 05.10.2023 року, починаючи з листопада 2023 року, позивачці було відновлено нарахування пенсії, а також нараховано суму заборгованості з пенсії за період з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року в розмірі 25611,30 грн.

Дану заборгованість було виплачено відповідачем на банківський рахунок позивачки у листопаді 2023 року.

З листопада 2023 року позивачці на її банківський рахунок відповідачем виплачується поточна щомісячна пенсія.

Наведені вище обставини позивачкою не спростовані та не заперечуються.

Отже, станом на момент ухвалення цього рішення позивачці відновлено нарахування та виплату належної пенсії за віком.

При цьому, як вже зазначалося, стягнення з відповідача суми заборгованості з пенсії за період з 01.06.2015 року не є предметом даного спору.

Суд зауважує, що позивачкою жодним чином не доведено, що нарахування та виплата їй пенсії на сьогоднішній день здійснюються відповідачем із застосуванням законодавства, яке регулює питання соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам.

Водночас, норми Порядку № 1165, на який позивачка посилається у позові, регулюють питання виплати пенсій як внутрішньо переміщеним особам, так і особам, які відмовилися від одержання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території.

Також суд зазначає, що скасування рішення від 08.08.2023 року № 76, яким позивачці відмовлено у поновленні виплати пенсії за віком, як і визнання протиправними дій відповідача стосовно відмови у поновленні виплати пенсії, у даному випадку не призведе до відновлення прав порушених позивачки, оскільки на момент ухвалення цього рішення права позивачки на отримання пенсійних виплат вже є відновленими (на підставі листа Пенсійного фонду України № 37103-38966/П-03/8-2800/23 від 05.10.2023 року відповідачем відновлено нарахування і виплату пенсії позивачці згідно з рішенням від 12.10.2023 року).

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати, які були понесені позивачкою, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись нормами Конституції України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постановами Кабінету Міністрів України "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", "Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках", "Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території", постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повне судове рішення складене 26 лютого 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч