Справа № 300/7332/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/7332/23 пров. № А/857/24452/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі № 300/7332/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними,

місце ухвалення судового рішення м.Івано-Франківськ
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїМогила А.Б.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Дубіщак Василь Васильович звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі № 300/7332/23 задоволено частково адміністративний позов.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 31.01.2022 з урахуванням заробітної плати відображеної в довідках №01/1/2/KM-299 від 10.09.2021, №779 від 23.07.2021, №2173 від 09.09.2021 за періоди його роботи з 30.09.1989 по 10.04.1998, з 01.06.2011 по 30.05.2016 та з 04.06.2016 по 20.05.2021 відповідно.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 31.01.2022 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати відображеної в довідці АТ «Газпромнафта-Ноябрьськнафтогаз» №01/1/2/KM-299 від 10.09.2021, довідці AT «Білоруське УПНП і КРС» №779 від 23.07.2021, довідці АТ «Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин» №2173 від 09.09.2021 за періоди його роботи з 30.09.1989 по 10.04.1998, з 01.06.2011 по 30.05.2016 та з 04.06.2016 по 20.05.2021 відповідно, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 700 (сімсот) грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позивачу з 31.01.2022 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що при зверненні із заявою про призначення пенсії позивачем не було подано довідку про заробітну плату видану Архівним відділом Адміністрації міста Радужний №420-Д/03 від 09.08.2021. Вказує, що за період з 03.02.2009 по 20.05.2021 не враховано оскільки відсутні дані щодо сплати страхових внесків у цей період, а за період з 30.09.1989 по 10.04.1998 відсутня перевірка достовірності видачі довідки та немає підтвердження первинними документами. Зазначає, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, яка припинила свою дію з 19.06.2023.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не врахував для обчислення пенсії позивача заробітну плату за періоди його роботи з 30.09.1989 по 10.04.1998, з 01.06.2011 по 30.05.2016 та з 04.06.2016 по 20.05.2021 згідно з довідками №01/1/2/KM-299 від 10.09.2021, №779 від 23.07.2021 та №2173 від 09.09.2021.

Суд зазначив, що вказані довідки відповідають вимогам законодавства, оскільки видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалася виплата заробітної плати позивачу, суми заробітної плати, відрахування із заробітної плати, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адреси підприємства, яким видано такі довідки.

При цьому суд вважав, що вимога позивача про перерахунок та виплату пенсії з врахуванням заробітної плати в ТОВ «Сотружество-Радужний-2» за період з 03.02.2009 по 26.07.2010 на підставі архівної довідки про заробітну плату виданої Архівним відділом Адміністрації міста Радужний №420-Д/03 від 09.08.2021, є необґрунтованою і такою, що до задоволення не підлягає, оскільки судом не встановлено факту звернення позивача до відповідача з документом, який дає право на перерахунок пенсії, а позивачем не доведено суду факту відмови відповідача в перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати визначеної у довідці №420-Д/03 від 09.08.2021.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 у справі №300/2847/22, яке набрало законної сили 18.01.2023, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області №76 від 04.02.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до його страхового стажу періоди: навчання в Калуському філіалі технічного училища №6 з 01.09.1983 по 18.07.1984; роботи у ТОВ "Сотружество-Радужний-2" з 03.02.2009 по 26.07.2010; роботи у ТОВ "КоміКуєст Інтернешнл" з 03.12.2010 по 29.04.2011; роботи у ВАТ "Білоруське управління по підвищенні нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин" з 01.06.2011 по 31.12.2011; роботи у Акціонерному товаристві "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" з 01.01.2021 по 20.05.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, періоди: навчання в Калуському філіалі технічного училища №6 з 01.09.1983 по 18.07.1984; роботи у Будівельно-монтажному управлінні Калуського заводу "Нафтобурмашремонт" з 06.08.1984 по 24.10.1984; військової служби з 25.10.1984 по 05.10.1986; роботи в УТТ-6 "Сутормінськнафта" з 22.08.1992 по 10.04.1998; роботи у ТОВ "КоміКуєст Інтернешнл" з 03.12.2010 по 29.04.2011; роботи у ВАТ "Білоруське управління по підвищенні нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин" з 01.06.2011 по 30.05.2016; роботи в Акціонерному товаристві "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" з 06.07.2018 по 20.05.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 31.01.2022.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання цього судового рішення призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надалі, позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.03.2023 про перерахунок його пенсії з 31.01.2022 з урахуванням документів про заробітну плату (а.с.59).

За наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідач листом від 24.04.2023 №3304-2853/Д-02/8-0900/23 повідомив позивача, що за результатом розгляду документів заробітну плату за період з 03.02.2009 по 20.05.2021 не враховано, оскільки відсутні дані щодо сплати страхових внесків у цей період, а за період з 30.09.1989 по 10.04.1998 - відсутня перевірка достовірності видачі довідки та немає підтвердження первинними документами. Додатково вказав, що архівна довідка про заробітну плату позивача за період з 03.02.2009 по 26.07.2010, яка видана Архівним відділом Адміністрації міста Радужний №420-Д/03 від 09.08.2021 при призначенні пенсії не подавалася (а.с.61-62).

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся із даним позов до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

За змістом ст.1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім російської федерації) після 1 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та російською федерацією.

За змістом ч.4 ст.1 Закону України Про пенсійне забезпечення у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Відповідно до ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Стаття 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абз.2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Так, як правильно зазначив суд першої інстанції, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача, що регламентовано частиною 1, 10, 12 статті 20, частиною 16 статті 106 Закону №1058-IV.

Такі вимоги визначені і в національному законодавстві російської федерації.

Обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та, відповідно, сплати за них страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії в бюджет Пенсійного фонду російської федерації виник з 01 січня 2012 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення прийнято рішення про вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Разом з тим, ч.2 ст.13 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Відповідно до ч.5 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з ч.3 ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У випадку, якщо в державах-учасниках Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав №01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 роки встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

За змістом абз.5 пп.3 п.2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Пункт 2.10 Порядку №22-1 передбачає, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Разом з тим, зі змісту листа відповідача від 24.04.2023 №3304-2853/Д-02/8-0900/23 вбачається, що за результатом розгляду документів заробітну плату за період з 03.02.2009 по 20.05.2021 не враховано, оскільки відсутні дані щодо сплати страхових внесків у цей період, а за період з 30.09.1989 по 10.04.1998 - відсутня перевірка достовірності видачі довідки та немає підтвердження первинними документами.

При цьому, матеріалами справи стверджується, що на підтвердження отримання заробітної плати за періоди роботи з 30.09.1989 по 10.04.1998, з 01.06.2011 по 30.05.2016 та з 04.06.2016 по 20.05.2021, позивачем надано довідки про заробітну плату: довідку видану АТ «Газпромнафта-Ноябрьськнафтогаз» за №01/1/2/KM-299 від 10.09.2021, довідку видану AT «Білоруське УПНП і КРС» за №779 від 23.07.2021 та довідку видану АТ «Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин» за №2173 від 09.09.2021.

У цих довідках зазначено отриману позивачем заробітну плату за вказані періоди. Зміст вказаних довідок свідчить про те, що такі довідки видані на основі первинних документів (особових рахунків позивача). Зазначені довідки містять примітку про те, що страхові внески до Пенсійного фонду рф нараховувались і виплачувались у відповідності до законодавства. Такі довідки підписані керівником підприємства та головним бухгалтером, на них проставлено печатку підприємства та містять адресу місцезнаходження підприємства.

Колегія суддів зазначає, що будь-яких посилань на невідповідність довідок чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідач не навів.

Разом з тим, в силу зазначених приписів Порядку № 22-1 працівник пенсійного органу під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів та відповідність оформлення таких вимогам законодавства з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, а тому сумніви останнього щодо обґрунтованості видачі документів, зокрема, довідки про заробітну плату для нарахування пенсії, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні такої при призначенні (перерахунку) пенсії.

У постанові від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Вказана позиція у подальшому підтримана Верховним Судом у постановах від 12 квітня 2021 року у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі №127/8001/17.

Крім того, як зазначено Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №520/7125/17 посилання органу Пенсійного фонду України на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні. Як передбачено частиною 3 статті 44 Закон №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не подано жодного доказу про вжиття певних заходів з метою отримання інформації щодо достовірності довідок про заробітну плату за спірні періоди роботи, натомість відмовлено у зарахуванні заробітної плати визначеної у таких довідках.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем при призначенні пенсії враховано спірні періоди роботи позивача.

Таким чином, оскільки позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаної у довідці, тому під час обчислення пенсії позивача підлягає врахуванню також заробітна плата (дохід) за вказані періоди роботи, як це передбачено частиною 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення.

Щодо доводів апелянта про відсутність підтвердження сплати страхових внесків за вказаний період роботи до відповідного фонду російської федерації, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (підпункт 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23 липня 2014 року).

За змістом п.4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Обов`язок отримання інформації від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків за періоди роботи після 01 січня 2004 року в силу приписів Порядку №22-1 покладений саме на орган, що призначає пенсію, у спірному випадку на відповідача. Нездійснення відповідачем такого обов`язку при призначенні пенсії не є правовою підставою для неврахування, як стажу роботи позивача за спірні періоди до страхового стажу, так і заробітної плати (доходу) за періоди такого стажу.

Разом з тим, на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, яким введено на території України воєнний стан, у зв`язку військовою агресією російської федерації проти України, починаючи з 24 лютого 2022 року листування із російською федерацією зупинено, що підтверджується офіційним повідомленням АТ Укрпошта на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що розірвання дипломатичних відносин з російською федерацією, звернення органів ПФ України до компетентних органів російської федерації для отримання (витребування) інформації про сплату страхових внесків після 01 січня 2004 року, як і самостійне звернення позивача є неможливими, що, в свою чергу, позбавляє останнього можливості отримувати пенсію у належному розмірі та порушує гарантоване Конституцією України право власності та право на соціальний захист, разом з тим неможливість пенсійного органу здійснити перевірку сплати страхових внесків роботодавцем у Пенсійний орган російської федерації у зв`язку з воєнним станом, не може бути підставою для позбавлення права позивача на врахування заробітної плати за спірні періоди до страхового стажу, оскільки такі обставини виникли не з вини позивача та він не міг вплинути на них.

Крім того, колегія суддів не може залишити поза увагою покликання апелянта на те, що з 01 січня 2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, а для України зазначений міжнародний договір припинив свою дію 19 червня 2023 року, разом з тим, зазначає, що вказані обставини не стосуються періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в період дії вказаної Угоди.

Колегія суддів звертає увагу на те, що право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди та, відповідно, відсутність чи неможливість витребування документів з російської федерації.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при обчисленні розміру пенсії позивача протиправно не зараховано заробітну плату за періоди роботи позивача з 30.09.1989 по 10.04.1998, з 01.06.2011 по 30.05.2016 та з 04.06.2016 по 20.05.2021 згідно з довідками №01/1/2/KM-299 від 10.09.2021, №779 від 23.07.2021 та №2173 від 09.09.2021.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що з урахуванням положень ст. 139 КАС України відсутні підстави для перерозподілу та присудження судових витрат на користь будь-якої із сторін.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі № 300/7332/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос