Справа № 240/27605/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Житомир

справа № 240/27605/23

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Романівської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, яка виразилась у відмові ОСОБА_1 у ненаданні рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 ,а, після встановленого законом місячного строку на розгляд клопотання особи, скасувати таке рішення;

- зобов`язати орган владних повноважень в особі Романівської селищної ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0.25 га, розташованої в АДРЕСА_1 ,а, за цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з рішенням суду у справі №240/15633/21 Романівську селищну раду повторно зобов"язано розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 ,а та прийняти рішення встановленої форми відповідно до ст.118 Земельного кодексу України.

На виконання рішення суду у вказаній справі відповідачем 22.03.2023 прийнято рішення №1281-38/23 яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га у власність.

Вказує, що відповідачем протиправно, без урахування положень ст. 118 Земельного кодексу України, відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Зазначає, що відповідачем не надані обґрунтовані пояснення.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі не надіслав до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.258 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Романівської сільської ради від 21.02.2014 погоджено ОСОБА_1 надання дозволу на реконструкцію другого поверху будівлі під житло та на оформлення права власності, при умові виготовлення проектної документації на частину будівлі, тобто 2-й поверх в с.Романівка.

Відповідно до рішення Романівської сільської ради від 25.01.2016 на підставі ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідно до технічного паспорта на житлову будівлю від 18.04.2014 №217, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕА №934890 від 06.05.2014 вирішено дати дозвіл на розробку проекту відведення із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 площею 0,0525 га В.02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка знаходяться в межах АДРЕСА_2 .

Згідно з рішенням №37 Романівської сільської ради 25.01.2016 надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки в оренду строком на 3 роки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0.01 га за адресою АДРЕСА_2 .

20.12.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безкоштовно у власність розташованої під житловою будівлею в АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

26.01.2021 Романівська селищна рада прийняла рішення "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", відповідно до якого згідно з пред"явленою заявницею копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна торгово-житлова, об`єкт житлової нерухомості має площу 201,30кв.м., житлова становить 83,7 кв.м. в частину нежитлової площі входить торговий зал, площа якого не вказана, торговий зал використовується як об`єкт торгівлі в переліку, вказаному в ст.121 Земельного кодексу, яким встановлені максимальні розміри і призначення земельних ділянок, що можуть передаватись безплатно у власність відсутні земельні ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, рішенням №35 Романівської сільської ради 25.01.2016 було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0525 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 , ПП " ОСОБА_2 " був розроблений кадастровий план земельної ділянки, площею 0,0525 га, рішенням №37 Романівської сільської ради 25.01.2016 було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки в оренду строком на 3 роки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,01 га за адресою АДРЕСА_2 , рішення мають законну силу, змінювати їх немає підстав, виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 12, 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, враховуючи рекомендації постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, будівництва та архітектури, селищна рада вирішила:

1.Запропонувати гр. ОСОБА_3 виконати вже прийняті рішення або оскаржити їх у встановленому законом порядку (а.с.9-9 зворот).

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 у справі №240/15633/21, яке залишено без змін згідно з постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2023, позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Романівської селищної ради що полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 20.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безкоштовно у власність, розташованої під житловою будівлею в АДРЕСА_1 ,а, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд;

- зобов"язано Романівську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_1 ,а та прийняти рішення встановленої форми відповідно до ст.118 Земельного Кодексу України. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 33-35).

На виконання рішення суду у справі №240/15633/21 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20.12.2020 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га безкоштовно у власності для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду вказаної заяви Романівська селищна рада Житомирського району Житомирської області 22.03.2023 прийняла рішення №1281-38/23, відповідно до змісту якого позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га безкоштовно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , у зв"язку з:

- невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів;

- невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць (п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України);

- земельна ділянка, заявлена у графічних матеріалах, розташована в прибережній захисній смузі водного об`єкта та не може бути надана в користування або у власність (ст.ст. 60, 61 Земельного кодексу України);

- житлова будівля, переоформлена з частини нежитлової будівлі магазину по АДРЕСА_1 , розташована на сформованій земельній ділянці загальною площею 0,0625 га з кадастровим номером :03:003:0091, яка, відповідно до даних Державного земельного кадастру, має цільове призначення - для іншої комерційної діяльності.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. б ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК Украіни) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 ст.118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Нормою ч. 7 ст.118 ЗК України визначено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з ч. 1, 2 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється відповідно до ч. 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Проект землеустрою відповідно до ст.1 Закону України «Про землеустрій» (далі - ЗУ «Про землеустрій») - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до ст.25 ЗУ «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Суд звертає увагу, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Згідно з Земельним кодексом України земельна ділянка може бути сформована у порядку відведення із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок) шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже частина 2 статті 79 Земельного кодексу України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.

Суд зазначає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта, натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем було подано до селищної ради клопотання саме про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Так, відповідно до п.1 рішення Романівської селищної ради від 22.03.2023 підставою відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га безкоштовно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , вказано:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць (п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України);

- земельна ділянка, заявлена у графічних матеріалах, розташована в прибережній захисній смузі водного об`єкта та не може бути надана в користування або у власність (ст.ст. 60, 61 Земельного кодексу України);

- житлова будівля, переоформлена з частини нежитлової будівлі магазину по АДРЕСА_1 , розташована на сформованій земельній ділянці загальною площею 0,0625 га з кадастровим номером :03:003:0091, яка, відповідно до даних Державного земельного кадастру, має цільове призначення - для іншої комерційної діяльності.

Отже з доданих графічних матеріалів слідує, що бажана до відведення позивачем земельна ділянка площею 0,25 га знаходиться в межах вже сформованої земельної ділянки загальною площею 0,0625 га з кадастровим номером :03:003:0091 (а.с.11, 13, 14).

Тобто, на час подання вказаного клопотання позивачу було відомо, що частина земельної ділянки площею 0,0625 га, а саме на якій знаходиться житлова будівля, переоформлена з частини нежитлової будівлі магазину по АДРЕСА_1 , та яку позивач фактично хоче розширити, шляхом отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га безкоштовно у власність для будівництва, вже є сформованою згідно з технічною документацією із землеустрою та має кадастровий номер :03:003:0091.

Таким чином, подальше формування земельної ділянки, на частину якої позивач хоче отримати дозвіл на розробку проєкту землеустрою, може здійснюватися лише на підставі розробки проєкту землеустрою без частини земельної ділянки площею 0,0625 га, яка вже є сформованою та має кадастровий номер :03:003:0091.

З огляду на вказане, доводи селищної ради щодо відсутності підстав для надання дозволу на розробку проєкту землеустрою з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, в даному випадку заявлення позивачем до формування земельної ділянки площею 0,25 га, яка включає вже сформовану земельну ділянку площею 0,0625 га за кадастровим номером :03:003:0091, є правомірними.

Суд зауважує, що позивач самостійно у позовній заяві вказує, що частина бажаної земельної ділянки, площею 0,0625 га, перебуває у її користуванні.

Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а вказував на те, що відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. При цьому, у суб`єкта владних повноважень є чітко визначений місячний строк на розгляд і вирішення клопотання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою.

Системний аналіз правових норм дає підстави для висновку, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

У цій справі відповідач не відступав від положень статті 118 ЗК України, оскільки позивач не виконав вимоги вказаної статті щодо додання до клопотання графічних матеріалів бажаної земельної ділянки, яка б відповідала нормативно-правовим актам, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, як того вимагає ЗК України.

Окрім того, суд наголошує позивачу, що заявник (навіть у разі відмови у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою через неподання належного пакету документів) може звернутися повторно до суб`єкта владних повноважень з новим клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою, додавши всі необхідні документи.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи рішення на тридцять восьмій черговій сесії восьмого скликання Романівської селищної ради від 22.03.2023 №1281-38/23 "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ", діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

Також суд вважає безпідставними доводи позивача про неможливість перебування у користуванні (власності) площі земельної ділянки не менше ніж 0,25 га в сільській місцевості, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Аналіз вищевказаної норми свідчить, що законодавцем встановлено лише розміри максимальної межі земельної ділянки, яка передається у власність.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд зазначає, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Романівської селищної ради (вул.Лялевича, 2, Романів, Житомирська область,13002, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 28 лютого 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко