Справа № 336/12680/23
Суддя: Боєв Є. С.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/15/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, за яким просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення АА № 00011143 від 13.07.2023 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовної заяви. зазначено, що згідно з оскаржуваною постановою належний позивачу транспортний засіб марки DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , 06.06.2023 о 18 год. 56 хв. на а/д Н-11 км 76+702, Дніпропетровська обл., допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,338% (3,335 тонн) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Позивач вважає дане рішення суб`єкта владних повноважень незаконним та таким, що було прийняте із недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

На думку позивача, відповідач неправомірно застосував норму матеріального права, яка передбачає відповідальність, встановлену частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на те, що дана норма права передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритним і великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами від 10% до 20 % включно. Проте у даному випадку позивач вважає, що його транспортний засіб під час перевезення вантажу 06.06.2023 не порушував вагові норми визначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Позивач зазначає, що 19.06.2023 під час перевезення вантажів великоваговим транспортним засобом, в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, а саме була відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, так як позивач перевозив вантаж, вага якого була в межах норми визначеної пунктом 22.5 ПДР України для його типу транспортного засобу, на підтвердження чого позивач надає суду відповідні докази.

Так, відповідачем під час винесення спірної постанови АА №00011143 від 13.07.2023 не було враховано, що транспортний засіб за своєю категорією є двовісним автомобілем (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів. Вимоги щодо дотримання вагових параметрів такого типу транспортних засобів, які визначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України не були враховані Відповідачем (загальна нормативно допустима маса 42 т). Відповідач здійснив розрахунок перевищення вагових параметрів як для звичайного причепу (загальна нормативно допустима маса 40 т).

06.06.2023 транспортним засобом Позивача здійснювалося перевезення вантажу.

Перевезення здійснювалося транспортним засобом марки DAF FT XF 105.460, днз НОМЕР_1 , разом із причепом марки KRONE-SDP27, днз НОМЕР_2 .

Згідно із спірною постановою загальна вага транспортного засобу під час автоматичної фіксації становила 43 335 кг (з урахуванням похибки).

Позивач погоджується і не ставить під сумнів достовірність виявленого показника, однак не погоджується із тим, що Відповідачем не було враховано категорію та тип транспортного засобу та причепу, що призвело до невірних обрахувань гранично допустимих показників вагових параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України.

Позивач звертає увагу суду що відповідачем було неправомірно обраховано нормативно-допустиме навантаження для даної категорії транспортного засобу та причепу, а саме у постанові зазначено «Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,338 % (3,335т) при дозволеній фактичний масі 40 т.».

Тобто відповідач визначив, що нормативно-допустиме навантаження для даної категорії транспортного засобу складає саме 40 т, а не 42,4 т, як зазначено у п. 22.5 ПДР України.

З цього приводу позивач звертає увагу суду на таке. 09.02.2022 були внесені зміни до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001. Внаслідок чого було змінено нормативно-допустимі вагові параметри під час руху для певних типів транспортного засобу, а саме максимальна фактична вага транспортного засобу (двовісного автомобіля (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів) - для доріг державного значення максимальна вага - 42тонни.

Позивач стверджує, що перевезення вантажу здійснювалося не у контейнері, а у змінному кузові, що цілком і повністю відповідає вимогам п. 22.5 Правил дорожнього руху України. Згідно із свідоцтвом серії НОМЕР_3 про державну реєстрацію транспортного засобу марки DAF FT XF 105.460, днз НОМЕР_1 , даний транспортний засіб є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, який має дві осі.

Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію причепа марки KRONE-SDP27, днз НОМЕР_2 (СТР № 334499) даний причеп є «спеціалізований напівпричеп платформа переобладнана для перевезення контейнерів сипких вантажів (зернових культур)». При цьому даний напівпричіп є змінний і його загальна довжина становить 10,15 м, тобто не перевищує максимально допустиму довжину 13,716 м) - відомості із технічного паспорту від виробника на причеп.

Тож, транспортний засіб марки DAF FT XF 105.460, днз НОМЕР_1 , разом із причепом марки KRONE-SDP27, днз НОМЕР_2 , в повній мірі відповідають вимогам нової редакції пункту 22.5 ПДР України, а тому вагових параметри даного типу транспортного засобу становлять 42 тонни.

Документальними доказами того, що причеп та транспортний засіб за своєю технічною конфігурацією та модифікацією вважаються такими, для яких визначений нормативно допустимий показник дотримання вагових параметрів є долучені до позову Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , в яких міститься спеціальна відмітка від компетентного, акредитованого органу у даній сфері; технічний паспорт від виробника із зазначенням технічних характеристик та сертифікат від виробника причепів відповідно до ТУ У 29.2- 1:2018.

Також позивач зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та п.п. 8, 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затвердженою постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019, зокрема у постанові відсутні відомості про причеп та його технічні характеристики, що унеможливлює здійснення коректного розрахунку гранично допустимого навантаження.

Позивачем також надано клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови.

Ухвалою від 18.01.2024 судом поновлено пропущений строк на оскарження, відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду без повідомлення сторін на 28.02.2024

01.02.2024 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача, до якого долучено ряд доказів.

Правом надання відповіді на відзив позивач не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів власником DAF FT XF 105.460, (спеціалізований вантажний сідловий тягач), державний номерний знак НОМЕР_1 , та причепу марки KRONE-SDP27, державний номерний знак НОМЕР_2 , є позивач. Як зазначено в особливих відмітках у свідоцтві про реєстрацію причепу: «СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП КОНТЕЙНЕРОВОЗ ДЛЯ ПЕРЕВЕЗЕННЯ КОНТЕЙНЕРІВ СИПКИХ ВАНТАЖІВ (ЗЕРНОВИХ КУЛЬТУР)».

Як зазначає позивач у позові, 06.06.2023 вказаними транспортними засобами здійснювалося перевезення вантажу.

13.07.2023 відносно позивача складена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00011143, якою ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

В обґрунтування постанови зазначено, що 06.06.2023 о 18 год. 56 хв. за адресою: Н-11, км 76 + 702, Дніпропетровська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.460, днз НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,338% (3,335 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують встановлених показників, зокрема фактичної маси (підпункт «б»):

- для автомобільних доріг державного значення:

вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тонн, трьохвісний автомобіль - 25 тонн (26 тонн, для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни), чотирьохвісний автомобіль - 32 тонни, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тонн,

комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тонн, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тонн, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тонн, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тонни, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тонни,

автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тонн,

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - штраф в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно п. 11 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174), який визначає механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положенням п. 7 Порядку № 1174 передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Відповідно до положень п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктами 13, 14 Порядку № 1174 передбачено, що під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1174 метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Згідно з абз. 1 п. 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Пунктом 17 Порядку № 1174 передбачено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Допустима похибка вимірювання вагового комплексу складає 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16% щодо навантаження на осі, що передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування»

Відповідно до п. 2, п. 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція №512), уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Із аналізу наведеного слідує, що за результатами опрацювання інформаційного файлу з відповідними метаданими та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову, в якій зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить всі дані, передбачені в п. 17 Порядку № 1174, в тому числі: виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу в Розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення», вказані технічні відомості підтверджують факт перевищення загальної маси транспортного засобу.

При цьому, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 №9 4, на підтвердження чого відповідачем надано копії сертифікатів відповідності. Крім того, правильність визначення маси транспортних засобів позивачем не заперечується, про що зазначено у позовній заяві.

Також відповідачем надані суду інші відповідні метадані, що дозволяють встановити факт вчинення адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові на виконання вимог Інструкції №512 також зазначено, зокрема: марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактична міжосьова відстань, кількість вісей, навантаження на вісі, а також допустимі вагові параметри в загальному та по осях для відповідної ділянки, що підтверджує суть вчиненого правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України.

Фотофіксація руху транспортного засобу через автоматичний пункт міститься на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступним посиланням: http://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00011143.

Отже, доводи позивача щодо порушення посадовою особою відповідача вимог ст. 283 КУпАП, п.п. 8, 15 Порядку № 1174 не знайшли свого підтвердження.

Нападаючи оцінку доводам позивача, що 06.06.2023 перевозився вантаж за допомогою спеціалізованого вантажного сідельного тягача, який має дві вісі, та напівпричепу KRONE-SDP27, який є не контейнером, а змінним кузовом, суд зазначає таке.

Також суд доходить висновків, що 19.06.2023 фактично здійснювалося перевезення трьохвісним тягачем напівпричепу із відкритим верхом, який не є контейнером.

Так, наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» дано визначення вантажному контейнеру - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження.

Розрізняють контейнери універсальні, спеціалізовані і контейнери-платформи.

Відповідно до п. п. 17.1 - 17.5 Наказу № 363 універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.

Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Окремі вантажні місця, які подаються для перевезення в контейнері, мають бути масою не більше 80 кг.

Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363, після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Як вбачається з матеріалів справи (фотозвіт до постанови), на зображеному транспортному засобі відсутнє маркування: розпізнавальний знак, номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, та інша інформація відповідно до вимог Наказу № 363. Напівпричіп має тентований верх, тобто до конструкції контейнера внесено зміни, що підтверджується також наданими позивачем доказами - технічним паспортом та сертифікатом відповідності, відповідно до якого перероблений з контейнеру кузов відповідає вимогам ТУ У 29.2-1:2018 «Кузови вантажні для автомобілів. Технічні умови».

Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку здійснювалися вантажні перевезення транспортним засобом, який є контейнеровозом, але який в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз не використовувався, оскільки на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаного контейнеру (зрізано його верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу.

Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Отже в судовому засіданні знайшло своє підтвердження правильність висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог п. 22.5 ПДР України та, відповідно, притягнення останнього до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Рішення суб`єкта владних повноважень є правомірним та відповідає вимогам закону.

За наведеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 139, 246, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00011143 від 13.07.2023 - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його постановлення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.С. Боєв 28.02.24