Справа № 420/2590/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2590/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 05.06.2018 року по 26.05.2023 року включно відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3831 гривня 99 копійок в місяць у загальній сумі 228 790 гривень 40 копійок за період з 05.06.2018 року по 26.05.2023 року включно відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 29.08.2016 по 04.06.2018 він проходив військову службу у Національному університеті оборони України, з якого 04.06.2018 був переведений до військової частини НОМЕР_2 , де проходив військову служу у період з 05.06.2018 по 26.05.2023 та був зарахований на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу від 26.05.2023 року №147 позивача було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . Проте позивачу у період проходження військової служби не у повному обсязі було виплачено індексацію грошового забезпечення. Зокрема, відповідачем в порушення абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078 не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 05.06.2018 року по 26.05.2023 року у фіксованій величині 3831,99 гривень в місяць на загальну суму 228 790,40 грн.

Ухвалою судді від 26.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

12.02.2024 до суду від в/ч НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що, виходячи із того, що позовну заяву подано 22.01.2024 року, тримісячний строк звернення до суду пропущено. Вважає, що посилання позивача на наявність у нього спору в 2021 році з Національним університетом оборони України щодо повноти грошового забезпечення за інший період жодним чином не є підставою для продовження строків визначених ст.233 КЗпП України. У спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, грошове забезпечення в тому числі індексація виплачувались позивачу у спірному періоді з 05.06.2018 по 26.05.2023 у законодавчо визначених розмірах.

Ухвалою суду від 14.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху із наданням п`ятиденного строку з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

Ухвалою суду від 20.02.2024 постановлено продовжити розгляд справи.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом Міністра оборони України від 12 серпня 2016 року № 748 ОСОБА_1 зараховано слухачем інституту оперативного забезпечення та логістики Національного університету оборони України імені Івана Черняховського.

Наказом начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 04 червня 2018 року № 113 позивача виключено зі списків особового складу університету, та знято з всіх видів забезпечення.

В періоді 29.08.2016 по 04.06.2018 позивач проходив військову службу у Національному університеті оборони України, з якого 04.06.2018 року був переведений до військової частини НОМЕР_2 , де проходив військову служу у період з 05.06.2018 року по 26.05.2023 року та був зарахований на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі № 420/15992/21 визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 включно; зобов`язано Національний університет оборони України імені ОСОБА_2 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

В свою чергу, 31 жовтня 2022 року позивач звернувся до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року та провести перерахунок і доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 включно.

У відповідь на звернення позивача, листом від 06 грудня 2022 року № 182/4639 повідомлено позивача про те, що університетом виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року, у справі № 420/15992/21.

Вважаючи дії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського протиправними щодо застосування грудня 2015 року як базового місяця при розрахунку індексації, виплаченої за період з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, а також протиправною бездіяльність щодо невиплати індексації за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, позивач звернувся до суду з позовом (справа № 420/19143/22).

За наслідками з`ясування обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як позивачу невірно обраховано розмір індексації грошового забезпечення, що виплачена йому з 29 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Постановою 5ААС від 04.08.2023 по справі № 420/19143/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року в частині висновку про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог; визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо нарахування ти виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, відповідно до вимог пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; зобов`язано Національний університет оборони України імені ОСОБА_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, розміром 3831,99 копійок в місяць, за період з 01 березня 2018 року по 04 червня 2018 року, відповідно до вимог пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням проведених виплат.

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року залишено без змін.

При цьому судом зазначено, що враховуючи розмір прожиткового мінімуму у березні 2018 року (1 762,00 грн), величину приросту індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення у березні 2023 року, з моменту підвищення посадового окладу у січні 2008 року (253,3 %), встановлено, що розмір можливої індексації позивача в березні 2018 року складає 4 463,15 грн (1 762,00 грн х 253,3 %).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважала, що починаючи з 01 березня 2018 року позивач мав право на отримання щомісячної індексації-різниці у сумі 3831,99 грн (4 463,15 грн - 631,16 грн) до моменту звільнення 04 червня 2018 року.

21.12.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №420/19143/22 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі №420/19143/22 Національним університетом оборони України виплачено позивачу: - індексацію грошового забезпечення за період з 29.08.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року; - індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 04.06.2018 року у сумі 3831,99 грн. в місяць у загальній сумі 70120,61 грн., що підтверджується банківською.

При цьому при переводі позивача до військової частини НОМЕР_2 Національним університетом оборони України було виписано грошовий атестат відповідно до пункту 11.1 наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року №280 Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України. Так пунктом 11.1 наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року №280 передбачено, що грошовий атестат видається військовослужбовцю військовою частиною, в якій він перебуває на грошовому забезпеченні, зокрема, у таких випадках: - переміщення з однієї військової частини в іншу, на навчання у військових навчальних закладах, а також ад`юнктурі або докторантурі з виключенням із списків особового складу за попереднім місцем служби. Відповідно до пункту 11.2 наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року №280 на зворотному боці грошового атестата зазначаються: - у пункті 8 виплачена індексація грошового забезпечення; виплачена сума індексації записується словами; дата до якого числа включно виплачено індексацію, індекс споживчих цін та останній базовий місяць.

Так в результаті протиправної бездіяльності Національного університету оборони України, яка полягала у невиплаті позивачу у період проходження служби індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованій величині 3831,99 гривень в місяць в момент переводу позивача до військової частини НОМЕР_2 , першим не було записано в грошовий атестат щомісячну фіксовану індексацію-різницю, яка виплачується до наступного підвищення посадових окладів згідно рішення Уряду, внаслідок чого останньою не здійснювалась така виплата у період з 05.06.2018 року по 26.05.2023 року.

Відповідачем за період з 05.06.2018 року по 26.05.2023 року виплачено тільки поточну індексацію грошового забезпечення, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% у сумі 22486,87 грн.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачем в порушення абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078 не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 05.06.2018 року по 26.05.2023 року у фіксованій величині 3831,99 гривень в місяць на загальну суму 228 790,40 грн, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03 липня 1991 року (надалі - Закон №1282-ХІІ).

Положеннями статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме, зокрема, 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

На підставі аналізу вищенаведених положень законодавства, можливо дійти висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Норми абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення щодо підстав виплати та розміру, так званої «індексації-різниці» за період з 05.06.2018 по 26.05.2023.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

У контексті наведеного, суд зазначає, що термін «індексація-різниці» фактично запроваджений Верховним Судом у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, як позначення другого виду індексації грошового забезпечення право на яку виникає на підставі абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Як зазначено Верховним Судом у пункті 102 постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Верховний Суд у пункті 106 вказаної постанови виснував, що розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

Так, Верховний Суд у пункті 108 тієї ж постанови дійшов висновку, що якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 по справі № 400/3826/21, від 28 серпня 2023 року по справі № 420/17338/22, від 28 серпня 2023 року по справі № 420/17338/22, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21.

Таким чином, з метою встановлення наявності у позивача права на отримання суми індексації-різниці, на думку колегії суддів, варто встановити розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року, суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року та порівняти їх.

Відтак, відповідачем в порушення абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078 не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 05.06.2018 по 26.05.2023 у фіксованій величині 3831,99 гривень в місяць на загальну суму 228 790,40 грн

Верховний Суд у пункті 62 постанови від 31 травня 2021 року у справі № 420/7110/19 зазначав, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З огляду на наведене, суд зауважує, що позивач просив суд зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення у конкретних розрахованих ним сумах.

Враховуючи характер спірних правовідносин, такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; Місце реєстрації (перебування): АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 05.06.2018 року по 26.05.2023 року включно відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення в розмірі 3831 гривня 99 копійок в місяць у загальній сумі 228 790 гривень 40 копійок за період з 05.06.2018 року по 26.05.2023 року включно відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк