Справа № 420/37303/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Цогоєвої В.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Прокіпець М.І.,

третьої особи Рябцевої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. 1-а Сортувальна,36г, м. Одеса, 65102), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача державний виконавець Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рябцева Анна Дмитрівна (службова адреса вул. 1-а Сортувальна,36г, м. Одеса, 65102) про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Суворовський відділ ДВС), третя особа на стороні відповідача державний виконавець Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рябцева Анна Дмитрівна про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення шкоди.

Ухвалою суду від 03.01.2024 року позов залишений без руху та позивачці наданий строк на усунення недоліків позову.

До суду надійшов позов ОСОБА_1 (а.с.80-87) до Суворовського відділу ДВС, третя особа на стороні відповідача державний виконавець Суворовського відділу ДВС Рябцева Анна Дмитрівна, в якому просить:

визнати протиправними та скасувати постанови від 18.12.2023 року про накладення штрафу у розмірі 1700,0 грн у виконавчому провадженні № 73377045 та про накладення штрафу у розмірі 1700 грн у виконавчому провадженні № 73418397;

визнати протиправними та скасувати постанови про арешт коштів боржника:

від 25.12.2023 року на суму 15369,00 грн (13400,00 виконавчий збір, 269,00 розмір мінімальних витрат, 1700,00 штраф) у виконавчому провадженні № 73418397;

від 25.12.2023 року на суму 15369,00 грн (13400,00 виконавчий збір, 269,00 розмір мінімальних витрат, 1700,00 штраф) у виконавчому провадженні № 73377045;

від 25.12.2023 року на суму 13669,00 грн (13400,00 виконавчий збір, 269,00 розмір мінімальних витрат) у виконавчому провадженні № 73665285;

від 22.12.2023 року на суму 2266,60 грн у виконавчому провадженні № 73665714 (1816,00 судові витрати, які взяти повторно, 269,00 розмір мінімальних витрат;

від 25.12.2023 року на суму 13669,00 грн (13400,00 виконавчий збір, 269,00 розмір мінімальних витрат) у виконавчому провадженні № 73665824;

скасувати постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат від 23.11.2023 року у ВП № 73418397, від 21.11.2023 року у ВП 73377045;

скасувати постанову про стягнення на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1816,00грн (судові витрати, які взяті повторно) у ВП №73665714 від 22.12.2023 року;

скасувати постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат від 22.12.2023 року у ВП № 73665824, у ВП№ 73665285.

Позивачка зазначила, що за рішенням суду від 20.03.2023 року по справі №523/18783/21 відкрито п`ять виконавчих проваджень. При цьому позивачка зауважує, що нею добровільно виконуються рішення суду, про що повідомлені державні виконавці з наданням відеозапису, проте ними було відкрито виконавчі провадження.

Також позивачка вказує, що по справі №523/18783/21 у рішенні суду від 20.03.2023 року змінений лише графік зустрічей ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_4 у порівнянні з рішенням суду від 21.02.2018 року у справі №523/17573/16-ц. За рішенням суду від 21.02.2018 року було відкрито ВП63361866 від 22.10.2020 року, у зв`язку з чим позивачка вважає, що відкриття додаткових виконавчих проваджень утворює для неї додаткове фінансове навантаження щодо сплати виконавчого збору (13400,00грн) та мінімальних виконавчих витрат (296,00грн). Також позивачка звертає увагу на те, що відкрито два виконавчих провадження ВП73377045 від 21.11.2023 року та ВП73418397 від 23.11.2023 року на одну подію.

На думку позивачки виконавчі провадження про «усунення перешкод..» та «встановлення графіків зустрічей...» передбачають виконання однієї і тієї ж дії одними стягувачами, одним відповідачем, в одному і тому ж місці, і в один і той самий час. В виконавчому провадженні про «усунення перешкод..» вказано «що» робити (не перешкоджати зустрічам з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а в іншому виконавчому провадженні про «графіки...» вказано «коли» робити (визначено графік побачень з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Окремо один від одного ці дії виконати неможливо, бо вони пов`язані між собою, це складові одного рішення cуду. В виконавчому провадженні про «графіки...» взагалі немає дії боржника (відсутнє дієслово, яке має виконати боржник). Розділення рішення суду на дві дії робить непотрібним виконання «графіків..», бо виконавчим провадженням про «усунення перешкод...» надається змога встановлення зустрічей в довільний час (немає обмеження часом) і в довільному місці і тим самим втрачається зміст рішення cуду (на зразок по справі №523/17573/16-ц від 21.02.2018 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ), де ті ж самі дії (був інший графік побачень) були в одному виконавчому провадженні).

Позивачка вказує, що така сама ситуація із ВП 73665824 від 22.12.2023 про «усунути перешкоди ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у вихованні, спілкуванні та зустрічах з малолітнім ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати...», виданий ОСОБА_6 та ВП 73665285 від 22.12.2023 про «встановлення графіків зустрічей з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 », виданий ОСОБА_6 . Теж два виконавчих провадження на одну дію.

Позивачка вказує, що у порушення п.5 розділу IX «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень (наказ № 512/5 від 02.04.2012) старший державний виконавець Рябцева А.Д. зробила повідомлення про проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_2 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») - самостійно встановленим місцем для побачення ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_5 без урахування позиції сторін виконавчого провадження та інтересів дитини, повідомивши про це повідомлення через VIBER 07.12.2023 року, а не поштою, як це вимагає закон, щоб можна було точно встановити дату та час відправки та отримання листа. Фактично я отримала цей лист лише 09.12.2023 року.

Позивачка вказує, що 08.12.2023 року нею подано через канцелярію та копію на електронну адресу клопотання про встановлення місця побачення з дитиною за адресою проживання дитини, оскільки дитина, ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), не бажає йти на зустріч в інше місце окрім місця проживання (про це є відеодоказ за участю стягувача ОСОБА_3 , його адвоката та ОСОБА_5 по місцю проживання дитини - 18.11.2023 року), а також вона виховую ще одну малолітню дитину грудного вигодовування ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), для якої встановлений графік побачень три години (з 10:00 до 13:00, вказаний у рішенні суду) недопустимий в іншому місці окрім місця проживання.

18.12.2023 року старшим державним виконавцем Рябцевою А.Д. було винесено постанови про накладання штрафу за ВП №73377045 та ВП №73418397 (зустрічей сторін для встановлення часу та (або) місця такого побачення з дитиною не було).

Лише 19.12.2023 року старшим державним виконавцем Рябцевою А.Д. здійснений виклик сторін для встановлення часу та (або) місця такого побачення.

25.12.2023 року старший державний виконавець Рябцева А.Д. відкрила ще три виконавчих провадження ВП №73665714, ВП №73665824, ВП №73665285, а 25.12.2023 року виносить постанови про арешт коштів по всім банківським карткам за ВП №73377045, ВП №73418397, ВП №73665714, ВП №73665824, ВП №73665285, ігноруючи її заяву від 08.12.2023 року про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

При цьому відкриттям ВП №73665714 «Стягнення судового збору в розмірі 1816,00 грн» від 22.12.2023 року старший державний виконавець Рябцева А.Д. повторно стягнула судовий збір, якій вже було виплачено за ВП №73376833 у розмірі 1816 грн від 21.11.2023 року. Додатково відкрила виконавчі провадження ВП №73665714 від 22.12.2023 року про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат.

Позивачка вважає оскаржувані постанови неправомірними, прийнятими з порушенням вимог законодавства та просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08.02.2024 року поновлено строк на звернення до суду з даним позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-273 КАС України, призначене судове засідання на 12.02.2024 року.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що виконавчі провадження відкриті у відповідності до вимог законодавства за виконавчими листами виданими Суворовським районним судом міста Одеси. Оскільки за вимогами Закону «Про виконавче провадження» та Інструкції №512/5 державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору, мінімальних витрат, таки постанови були винесені.

Постанови були направлені боржнику ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

Постанови про накладення штрафу на ОСОБА_1 були прийняті у зв`язку з невиконанням нею рішення суду.

Так, 04.12.2023 року боржницю було повідомлено про проведення виконавчих дій 09.11.2023 року за ВП №73377045 та ВП №73418397 за адресою АДРЕСА_2 . Повідомлення направлено поштою, а також у месенджері Теlegram.

08.12.2023 року зареєстровано канцелярією клопотання боржника (передано на розгляд державного виконавця 11.12.2023 року) з вимогою встановити місце зустрічей ОСОБА_4 з ОСОБА_7 за місцем проживання боржниці з посиланням на стан здоров`я дитини, проте це неможливо, оскільки рішенням суду визначено місце зустрічей у містах культурного відпочинку.

Оскільки 09.12.2023 року боржниця не з`явилась з малолітнім ОСОБА_4 для зустрічі його для спілкування з батьком, було здійснено державним виконавцем телефонну розмову, в якій ОСОБА_1 повідомила, що не буде з`являтись за вказаним місцем, та вважає що зустрічі повинні відбуватись за місцем проживання.

09.12.2023 року складений акт про невиконання рішення суду.

18.12.2023 року прийняті постанови у ВП №73377045 та ВП №73418397 про накладення штрафу на боржника.

Також у відзиві зазначено, що сторони виконавчого провадження були викликані на 19.12.2023 року на прийом державного виконавця за ВП №73418397 задля встановлення місця проведення виконавчих дій, оскільки боржниця відмовилась виконувати рішення суду за раніше встановленим місцем проведення виконавчих дій.

Під час обговорення стягувач запропонував ТРЦ «Рів`єра», ТРЦ «Сітіцентр Котовський», РЦ «Країна мрій», дитячий майданчик поряд с місцем проживання боржниці, в той час як ОСОБА_1 територію біля її будинку. Домовленості досягнуто не було.

Також відповідачем у відзиві зазначено, що 22.12.2023 року прийнято три постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчими листами №523/18783/21 за заявою представника стягувача ОСОБА_6 Карнаух В.В. щодо не усунення перешкод в спілкуванні з ОСОБА_5 , встановлення порядку зустрічей, про стягнення з боржника ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1816,00грн, а саме ВП №73665714, ВП №73665824, ВП №73665285. На виконання вимог законодавства одночасно винесені постанови про стягнення виконавчого збору, мінімальних витрат на виконавче провадження. Також винесено постанову про звернення стягнення на кошти боржника у ВП №73665714 на суму 2266,00грн.

25.12.2023 року винесені постанови про звернення стягнення на кошти боржника у ВП №73418397 на суму 15396,00грн, у ВП №73377045 на суму 15396,00грн, у ВП №73665824 на суму 13669,00грн, ВП №73665285 на суму 13669,00грн згідно з ч.2 ст.13 Закону «Про виконавче провадження» (арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення.

У відзиві повідомляється, що 23.01.2024 року державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника по виконавчим провадженням №73418397, №73665824, №73665285 у зв`язку з оплатою заборгованості.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, оскільки Суворовський відділ ДВС та державний виконавець діяли у рамках Закону.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у позові, зазначивши, що рішенням суду від 21.02.2018 року у справі №523/17573/16-ц вже був встановлений графік зустрічей та відкрито виконавче провадження, а рішенням суду від 20.03.2023 року по справі №523/18783/21 лише змінений графік зустрічей ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_4 у порівнянні з рішенням суду від 21.02.2018 року у справі №523/17573/16-ц, а тому вважає відкриття нових виконавчих проваджень неправомірними, оскільки тягне за собою додаткове фінансове навантаження. У самому рішення суду від 20.03.2023 року по справі №523/18783/21 зазначено, що змінюється спосіб виконання.

Щодо виконання рішення суду, то позивачка наполягає на невиконанні відповідачем вимог Інструкції №512/5 щодо здійснення дій виконавцем, а саме у разі відсутності домовленості до місця виконання рішення суду, державний виконавець повинен був прийняти постанову, яку у разі з не згодою з нею вона могла оскаржувати. Проте такі дії не здійсненні, а на неї накладений штраф неправомірно.

Також позивачка у судовому засіданні ще раз звернула увагу суду на те, що судовий збір у розмірі 1816,00грн з виконавчим збором та виконавчими витратами нею сплачений, проте державний виконавець знов відкриває провадження про стягнення цієї є суми судового збору.

Позивачка просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала що Суворовський ДВС діяв у відповідності до норм Закону №1404-VIII та оскільки за виконавчими листами, які надійшли на виконання не встановлено підстав для їх повернення у державного виконавця є обов`язок відкрити виконавче провадження. Всі постанови державним виконавцем прийняті у відповідності до вимог законодавства.

Представник відповідача погодився з тим, що по справі №523/18783/21 боржником сплачений судовий збір у розмірі 1816,00грн, проте він був сплачений за виконавчим листом про стягнення виконавчого збору на користь ОСОБА_7 . До ДВС надійшов виконавчий лист по даній справі про стягнення судового збору на користь у розмірі 1816,00грн, тобто інший стягувач, тому було відкрито виконавче провадження.

Третя особа державний виконавець Рябцева Анна Дмитрівна вважала позовні вимоги необґрунтованими та в судовому засіданні пояснила, що вона виконувала всі виконавчі дії у відповідності до вимог законодавства та з самого початку спілкувалась з позивачкою, яка є боржником по виконавчим провадженням, проте позивачка ухилялася від спілкування. ОСОБА_8 зазначила, що вона визначила для спілкування місце ОСОБА_9 з огляду на те, що була зима, у вказаному центрі є місця для розважання дітей, туалет, кафе, а також великий простір, враховуючи, що при виконанні рішення повинні знаходитися батьки, двоє дітей та державний виконавець. Позивачка достовірно знала про місце зустрічі, проте при здійсненні їй телефонного дзвінка повідомила, що вона не прийде.

Щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення судового збору, то у неї не було підстав не відкривати провадження по справі, оскільки в іншому виконавчому провадженні стягувачем був визначений ОСОБА_7 , а у другому виконавчому листі ОСОБА_2 . Вона не зверталась до суду щодо роз`яснення суми стягнення судового збору.

У судовому засіданні 27.02.2024 року державний виконавець Рябцева А.Д. пояснила, що направлена заява про роз`яснення рішення в частині стягнення судового збору. Також стверджує, накладений штраф за невиконання рішення суду є правомірним, а направлене повідомлення позивачці про місце зустрічі батька з дитиною на виконання рішення суду вважає видом рішення щодо встановлення місця зустрічі.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон України №1404- VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (ладі Інструкція №512/5), яка відповідно до п.1 розділу І визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 18 Закону встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 1 ст.28 Закону встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст.75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентовано також ст.64-1 Закону України №1404-VIII, відповідно до якої виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.64-1 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному ч.1 ст.75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що 20.02.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси розглянута справа №523/18783/21 за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , який виступає в своїх інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_10 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні з дитиною, визначення участі у його вихованні.

Рішенням суду від 20.02.2023 року, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції 10.10.2023 року, встановлені наступні обставини, які в силу приписів ч.4 ст.78 КАС України не підлягають доказуванню.

З 30.09.2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.05.2018 року (справа №523/4532/18).

Під час шлюбу у подружжя народились діти: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 року (справа №523/17573/16-ц) було визначено місце проживання малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_1 та визначений спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_10 , шляхом встановлення зустрічей щосереди з 18.00 год до 20.00 год; щоп`ятниці з 19.00 год до 20.00 год суботи; в день державних свят з 09.00 год до 20.00 год, враховуючи стан здоров`я дитини, а також встановлений спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні сина, ОСОБА_5 , шляхом встановлення зустрічей для спілкування щосереди та щосуботи з 19.00 год до 20.00 год в присутності матері, ОСОБА_1 , враховуючи стан здоров`я дитини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.07.2020 року (справа №523/6471/19) було змінено місце проживання малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановленого рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.02.2018, визначивши місце його проживання разом з батьком, ОСОБА_3 .

Таким чином, малолітній ОСОБА_10 проживає разом з батьком, ОСОБА_3 та його бабусею, ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_3 .

В рішенні Суворовського районного суду зазначено, що актом від 01.12.2021 року, складеного державним виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі було встановлено, що ОСОБА_1 вивела дитину, ОСОБА_5 з будинку, та через одну хвилину дитина самостійно забігла до дому. На пропозицію надати ще раз поспілкуватися ОСОБА_3 з сином, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 зазначила, що вона не перешкоджає побаченню, втім дитина відмовляється від цього.

Актом від 04.12.2021, складеного державним виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі, було встановлено, що ОСОБА_1 о 19.00 год вивела сина на вулицю біля будинку, син ОСОБА_5 усміхнувся, махнув матері рукою та покинув місце зустрічі. Побачення дитини з батьком тривало близько двох хвилин.

Аналізуючи спірні правовідносини з урахуванням встановлених обставин та нормативно-правових актів, які їх регламентують, Суворовський районний суд м. Одеси суд у рішенні від 20.02.2023 року по справі №523/18783/21 дійшов висновку, що наявні у справі докази, вказують на те, що з боку ОСОБА_1 має місце створення перешкод у побаченнях ОСОБА_3 з сином ОСОБА_11 . Також зібрані по справі докази, вочевидь, вказують на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у неприязних відносинах, що само по собі впливає на відношення між батьками та дітьми, які спільно не проживають.

При цьому, суд у рішенні констатував, що малолітній ОСОБА_5 постійно проживає разом з матір`ю, яка і формує його ставлення до оточуючих, у тому числі й до його батька, баби, брата тощо. Налаштування дитини на не побачення з родичами суттєво впливає на майбутні взаємовідносини між ними, що в свою чергу не відповідає меті та принципам сімейних відносин, а як наслідок не відповідає якнайкращим інтересам самої дитини. Суд вважав, що позбавлення позивачів прав щодо їх участі у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_12 , може позбавити останнього родинних зв`язків з батьком, рідним братом та бабою, любові та турботи з їхнього боку.

Суд відхилив посилання відповідачки на те, що у малолітнього ОСОБА_12 повністю відсутній психоемоційний зв`язок з позивачем, так як таке посилання є лише думкою відповідачки та не підтверджено жодним належним та допустимим доказом. Наявність такого аргументу ще раз вказує на те, що ОСОБА_1 слід змінити своє ставлення до формування думок малолітнього сина по відношенню до його батька та баби.

Суворовський районний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати позивачам у спілкуванні та вихованні ОСОБА_5 та вирішив:

- усунути ОСОБА_3 , який виступає від свого імені та як законний представник від імені малолітнього ОСОБА_10 , ОСОБА_6 перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати їм у вихованні та зустрічах з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визначити спосіб участі ОСОБА_3 , який виступає від свого імені та як законний представник від імені малолітнього ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вихованні та спілкуванні із малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний порядок зустрічей:

перші 3 місяці з дати набрання рішенням суду законної сили, кожної суботи з 10.00год. до 13.00год. у присутності матері, у місцях культурного відпочинку;

після спливу 3 місяців з дати набрання рішенням суду законної сили, перші та треті вихідні місяця з 10.00 год. суботи до 10.00 год. неділі без присутності матері за місцем проживання батька, із зобов`язанням повернути дитину за місцем проживання матері;

після 3 місяців з дати набрання рішенням суду законної сили, кожної середи з 17.00 год. до 20.00 год. без присутності матері, із зобов`язанням повернути дитину за місцем проживання матері;

кожного року, але не раніше спливу 3-х місяців з дати набрання рішення суду законної сили, половину зимових канікул та 30 днів протягом літнього періоду без присутності матері за місцем проживання батька, із зобов`язанням повернути дитину за місцем проживання матері;

кожного року, але не раніше спливу 3-х місяців з дати набрання рішення суду законної сили, 24 липня (в день народження дитини) протягом 3-х годин за попередньою домовленістю з матір`ю, а у разі неможливості такого узгодження з 17.00 год. до 19.00 год.

Також рішенням суду стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1816,00грн.

16.11.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси видані виконавчі листи №523/18783/21 стягувачу ОСОБА_3 , за якими прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження:

від 21.11.2023 року (ВП№73377045) державним виконавцем Суворовського відділу ДВС Рябцевою А.Д. за виконавчим листом про усунення ОСОБА_3 , який виступає від свого імені та як законний представник від імені малолітнього ОСОБА_10 , ОСОБА_6 перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати їм у вихованні та зустрічах з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11);

від 23.11.2023 року (ВП№73418397) головним державним виконавцем Суворовського відділу ДВС Тріфоновим О.Ю. за виконавчим листом про визначення способу участі ОСОБА_3 , який виступає від свого імені та як законний представник від імені малолітнього ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вихованні та спілкуванні із малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний порядок зустрічей (далі наведений зміст резолютивної частини рішення суду щодо вказаних зустрічей).

Також 21.11.2023 року у ВП№73377045 державним виконавцем Суворовського відділу ДВС Рябцевою А.Д. прийняті постанови:

- про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 у розмірі 13400,00грн (а.с.13);

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00грн (а.с.12).

23.11.2023 року у ВП№73418397 головним державним виконавцем Суворовського відділу ДВС Тріфоновим О.Ю. прийняті постанови:

- про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 у розмірі 13400,00грн (а.с.21);

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00грн (а.с.22).

Розпорядженням начальника Суворовського відділу ДВС від 24.11.2023 року №21.32-06 за службовою запискою головного державного виконавця Суворовського відділу ДВС Тріфонова О.Ю. виконавче провадження ВП№73418397 передано державному виконавцю Суворовського відділу ДВС Рябцевою А.Д.

28.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси суду із заявою, в якій просила визнати такими, що не підлягаю виконанню виконавчі листи №523/18783/21, видані Суворовським районним судом м. Одеси 16.11.2023 року, посилаючись на те, що судом було допущено помилку під час видачі двох виконавчих листів, так як обидва листа передбачають виконання однієї і тієї ж дії одним стягувачем, одним боржником, в одному і тому ж місці та у той самий час.

Також ОСОБА_1 просила скасувати постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень від 21.11.2023 та 23.11.2023.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року у справі №523/18783/21 заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню залишена без задоволення. Заява ОСОБА_1 про скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень залишена без розгляду (а.с.69-71).

Станом на 27.02.2024 року ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року не набрала законної сили. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.01.2024 року відкрите апеляційне провадження.

Таким чином, на підставі діючих виконавчих листів №523/18783/21, виданих 16.11.2023 Суворовським районним судом м. Одеси, відділом ДВС прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2023 та від 23.11.2023 (стягувач ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_1 ).

Оскільки виконавчі листі відповідали вимогам законодавства та були пред`явлені до виконання стягувачем ОСОБА_7 Суворовському відділу ДВС у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд не приймає до уваги доводи позивачки, що вона до відкриття виконавчого провадження виконала добровільно рішення суду, про що свідчить відеозапис від 18.11.2023 року.

Дослідженням вказаного відеозапису встановлено, що позивачка, як і її чоловік, який здійснював відеозапис, та який не є учасником виконавчого провадження, стверджували, що ОСОБА_5 не бажає виходити з двору дому та кудись їхати, та пропонували ОСОБА_3 , який був зі старшим сином ОСОБА_10 , вмовити ОСОБА_5 (знаходився у дворі) провести з ними час, та якщо він погодиться ОСОБА_1 його буде супроводжувати.

Суд вважає, що вказані обставини не свідчать про відсутність перешкод зі сторони ОСОБА_1 у зустрічах та спілкуванні ОСОБА_5 з батьком та старшим братом.

Сама обстановка, в якій відбувались події 18.11.2023, свідчить про негативний вплив на дітей поведінки їх батьків та чоловіка ОСОБА_1 .

Поведінка ж самої ОСОБА_1 також не відповідає вимогам ст. ст.64-1 Закону України №1404-VIII, відповідно до якої виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, тобто боржник повинен здійснювати не тільки пасивні дії, але і активні з метою забезпечення побачень.

Також суд вважає, що приймаючи постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат у ВП№73377045 та ВП№73418397 державні виконавці діяли у відповідності до вимог Закону «Про виконавче провадження» та Інструкції №512/5.

Частиною 4 ст.27 Закону встановлено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів)

Статтею 42 Закону України №1404-VIII встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст.27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції №512/5 встановлено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстави для скасування постанов:

від 21.11.2023 року у ВП№73377045 про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 у розмірі 13400,00грн; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00грн;

від 23.11.2023 року у ВП№73418397 про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 у розмірі 13400,00грн; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00грн.

З цих же підстав не підлягають скасуванню постанови:

від 22.12.2023 року у ВП № 73665824 про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 у розмірі 13400,00грн; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00грн (а.с.44,45);

від 22.12.2023 року у ВП № 73665285 про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 у розмірі 13400,00грн; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00грн (а.с.48,49).

Вказані постанови від 22.12.2023 року у ВП №73665824, ВП №73665285 винесені при відкритті виконавчих проваджень за заявою представника стягувача ОСОБА_6 Карнаух В.В. щодо не усунення перешкод в спілкуванні з ОСОБА_5 (ВП №73665824), встановлення порядку зустрічей (ВП №73665285) (а.с.43,47).

Судом встановлено, що представник стягувача ОСОБА_6 Карнаух В.В. також подав для виконання виконавчий лист про стягнення судового збору у розмірі 1816,00грн стягнення з боржника ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Рябцевої А.Д. від 22.12.2023 року відкрите виконавче провадження за вказаною постановою - ВП №73665714 (а.с.39).

Відповідно одночасно винесені постанови від 22.12.2023 року у ВП №73665714 про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 у розмірі 181,60 грн; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00 грн (а.с.40,41).

Судом встановлено, що у рішенні Суворовського районного суду міста Одеси від 20.02.2023 року по справі №523/18783/21 вказано, що згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивачів судовий збір в розмірі 1816,00 грн. В резолютивній частині рішення вказано: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_13 , ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1816,00грн.

Таким чином, загальна сума судового збору, яка повинна бути стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_3 складає 1816,00 грн.

Виконавчий лист про стягнення судового збору на всю суму судового збору отримав ОСОБА_7 та подав на виконання до ДВС без зауваження, що вказана сума стягнута судом на користь двох стягувачів його та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_7 та виконавчого листа було відкрито виконавче провадження ВП№73376833 від 21.11.2023 року, а також прийняті постанови про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 у розмірі 181,60грн; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00грн.

Постановою державного виконавця від 27.11.2023 року закінчено виконавче провадження №73376833 у зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 2266,60грн (1816,00грн +181,60грн+269,00грн).

Таким чином, судовий збір у розмірі 1816,00грн по справі №523/18783/21, присуджений рішенням суду на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_3 сплачений ОСОБА_1 у повному обсязі.

При таких обставинах суд вважає необхідним скасувати постанови державного виконавця:

від 22.12.2023 року про відкриття виконавчого провадження ВП №73665714 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1816,00грн;

від 22.12.2023 року про стягнення виконавчого збору на суму 181,60грн у виконавчому провадженні ВП № 73665714;

від 22.12.2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 269,00 грн у виконавчому провадженні ВП № 73665714;

від 22.12.2023 року про арешт коштів боржника суму 2266,60 грн (1816,00грн +181,60грн+269,00грн) у виконавчому провадженні № 73665714.

Позивачка також оскаржує постанови відповідача про арешт коштів боржника від 25.12.2023 року на суму 15369,00 грн (13400,00 виконавчий збір, 269,00 розмір мінімальних витрат, 1700,00 штраф) у виконавчому провадженні №73418397 та у виконавчому провадженні №73377045; на суму 13669,00 грн (13400,00 виконавчий збір, 269,00 розмір мінімальних витрат) у виконавчому провадженні №73665285 та у виконавчому провадженні №73665824.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що постанови про арешт коштів боржника від 25.12.2023 року у виконавчих провадженнях №73418397, №73377045, №73665285, №73665824 не є діючими, оскільки прийняті постанови про знятті арешту з коштів у зв`язку зі стягненням боргу.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України №1404-VIII стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно з п.13 розділу ІХ («Виконання рішень немайнового характеру») при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1,4 ч.1 ст.37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 (крім випадку, передбаченого ч.9 ст.27), 11 ч.1 ст.39 Закону, якщо штрафи, накладені на боржника, не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Якщо після завершення виконавчого провадження за рішенням немайнового характеру виконавчий збір, витрати виконавчого провадження не стягнуто, виконавець вживає заходів щодо їх подальшого виконання у порядку, визначеному пунктом 8 розділу ІІІ та пунктом 2 розділу VI цієї Інструкції.

Пункт 8 розділу ІІІ та пункт 2 розділу VI Інструкції регламентують питання стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, та застосування заходів для їх примусового виконання.

Враховуючи, що у відповідності до вимог Закону та Інструкції державний виконавець разом з відкриттям виконавчого провадження правомірно прийняв постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, є обґрунтованими прийняття заходів щодо примусового стягнення сум виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, тобто постанов про арешт майна у розмірі виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

У той же час суд вважає, що підлягають скасуванню постанови про арешт коштів боржника від 25.12.2023 на суму 15369,00 грн в частині накладення арешту на суму 1700,00 грн (суму штрафу) у виконавчому провадженні №73418397 та у виконавчому провадженні №73377045, оскільки суд вважає, що постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 1700 грн у ВП №73418397 та у ВП №73377045 є неправомірними.

При цьому суд виходить з наступного.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентовано ст.64-1 Закону України №1404-VIII, відповідно до якої виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.64-1 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному ч.1 ст.75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пунктів 5-9 розділу IX Інструкції №512/55 якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклиці час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

При виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною державний виконавець за потреби залучає органи опіки та піклування.

За наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному ст.32 Закону.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону..

Згідно зі змістом ст.75 Закону України №1404-VIII підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання у встановлений виконавцем строк рішення саме без поважних причин.

Поважними в розумінні норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Таким чином, розділом IX Інструкції №512/55 встановлені особливості виконання рішень суду щодо побачень з дитиною, а обов`язковою умовою для застосування штрафу за невиконання рішення суду є його невиконання без поважних причин.

Між тим, в оскаржуваних постановах вказано, що на позивачку накладений штраф за невиконання рішення суду без зазначення, що таке невиконання відбулось саме з неповажних причин.

Щодо змісту установчих частин оскаржуваних постанов, то в них вказаний ідентичний зміст, а саме вказаний зміст норми Закону, що «у зв`язку з невиконанням боржником рішення у наданий виконавцем добровільний строк у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян».

Оскаржувані постанови є актами індивідуальної дії, проте вони як акти індивідуальної дії не відповідають вимогам обґрунтованості та вмотивованості.

Саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція є сталою у судовій практиці Верховного Суду, який неодноразово зазначав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Враховуючи, що оскаржувані постанови не містять будь-яких конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття, а також фактично відсутність складу порушення, за яке може бути накладений штраф (не зазначено про невиконання рішення суду без поважних причин) вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Тобто необґрунтованість та невмотивованість актів індивідуальної дії є достатньою підставою для визнання їх протиправними та скасування.

Щодо обставин прийняття постанов про накладення штрафу на позивачку, судом встановлено, що для виконання рішення суду по справі №523/18783/21, державний виконавець направив повідомлення боржнику ОСОБА_1 від 04.12.2023, що 09.12.2023 року з 10.00 до 13.00 державним виконавцем буде здійснено виїзд за адресою м. Одеса, вул. Д. Ойстраха, 32 (Сіті центр Котовський) задля перевірки фактичного виконання рішення №523/18783/21 від 20.02.2023 року щодо встановленого порядку здійснення зустрічей ОСОБА_14 з малолітнім ОСОБА_15 у суботу з 10.00 до 13.00 у присутності матері у містах культурного відпочинку (а.с.91).

Крім того, державний виконавець направив боржниці повідомлення засобами телефонного зв`язку.

Суд вважає, що ОСОБА_1 достовірно знала про призначення зустрічі. Між тим, вже 08.12.2023 року вона подала до ДВС клопотання про визначення місця зустрічей у відповідності до вимог Інструкції, оскільки судом чітко не визначено місце зустрічей.

Навіть якщо ОСОБА_1 не з`явилась на призначене виконавцем місце зустрічі без поважних причин, при наявності встановлених розділом IX Інструкції №512/55 особливостей виконання рішень суду щодо побачень з дитиною, вона правомірно у клопотанні від 08.12.2023 року посилалась на необхідність виконання вимог Інструкції щодо порядку визначення державним виконавцем місця зустрічей, оскільки і рішенні суду лише зазначено про місця культурного відпочинку.

При таких обставинах були відсутні підстави для накладення на боржницю штрафу за невиконання рішення суду.

Твердження державного виконавця Рябцевої А.Д. у судовому засіданні, що направлене ОСОБА_1 повідомлення про визначене нею місце зустрічі батька з дитиною можливо вважати прийнятим нею рішенням щодо місця зустрічі, суд вважає неспроможним, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством.

Судом встановлено, що державним виконавцем не дотримано вимоги розділу IX Інструкції №512/55, яким встановлені особливості виконання рішень даної категорії з метою дотримання прав боржника, стягувача та прав і інтересів дитини. Лише при недосягненні домовленості між боржником та стягувачем щодо місця зустрічей, державний виконавець приймає постанову, а не будь-який інший акт індивідуальної дії, із визначенням вказаного місця.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд вважає, що відповідачем при прийнятті постанови про накладення штрафу на позивачку у ВП №73418397 та у ВП №73377045 не дотримано вищевказаних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування постанов:

від 18.12.2023 року про накладення штрафу у ВП № 73418397 та у ВП № 73377045,

від 22.12.2023 року про відкриття виконавчого провадження ВП №73665714 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1816,00грн;

від 22.12.2023 року про стягнення виконавчого збору на суму 181,60грн у виконавчому провадженні ВП № 73665714;

від 22.12.2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 269,00 грн у виконавчому провадженні ВП № 73665714;

від 22.12.2023 року про арешт коштів боржника суму 2266,60 грн (1816,00грн +181,60грн+269,00грн) у виконавчому провадженні № 73665714.

від 25.12.2023 року про арешт коштів боржника року на суму 15369,00 грн в частині накладення арешту на суму 1700,00 грн (суму штрафу) у виконавчих провадженнях ВП № 73418397 та у ВП № 73377045

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З відповідача підлягає стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань 700,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. 1-а Сортувальна,36г, м. Одеса, 65102, ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача державний виконавець Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рябцева Анна Дмитрівна (службова адреса вул. 1-а Сортувальна,36г, м. Одеса, 65102) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови від 18.12.2023 року про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн на ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях ВП №73418397 та ВП №73377045.

Визнати протиправними та скасувати постанови від 22.12.2023 року у виконавчому провадженні ВП №73665714: про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1816,00 грн; про стягнення виконавчого збору на суму 181,60 грн; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 269,00 грн; про арешт коштів боржника на суму 2266,60 грн.

Визнати протиправними та скасувати постанови від 25.12.2023 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 на суму 15369,00 грн в частині накладення арешту на суму 1700,00 грн (суму штрафу) у виконавчих провадженнях ВП №73418397 та у ВП №73377045.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 700,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва