Справа № 120/8280/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8280/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Н.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

27 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 22.05.2023 №50 щодо відмови ОСОБА_1 призначити та виплачувати пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 24.01.2023 № 0200-0602-8/7234 та довідки від 24.01.2023 №0200-0602-8/7232, починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 15.05.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 24.01.2023 №0200-0602-8/7234 та довідки від 24.01.2023 №0200-0602-8/7232, починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 15.05.2023.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що право на пенсію одержують особи, зазначені в п.10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №899, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених позивачем Законів не вказано, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України "Про державну службу" не призначалась.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Вінницькій області та з 03.04.2017 отримувала пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

17.04.2023 позивач звернулася із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 19.04.2023 №50 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з недоцільністю.

02.05.2023 позивач подала заяву про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі поданої заяви ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.05.2023 позивач звернулася із заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням довідок про складові заробітної плати від 24.01.2023 №0200-0602-8/7234 та від 24.01.2023 №0200-0602-8/7232.

Вказана заява, відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005, за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №50 від 22.05.2023 відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки Законом №889 не передбачено можливість здійснення перерахунків уже призначених пенсій.

З таким рішенням позивач не погоджується, тому звернулася до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 вже була призначена пенсія державного службовця, яку вона отримувала з 03.04.2017 по 01.05.2023 до переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повторне призначення пенсії відповідно до Закону №889 зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачене.

Також суд зазначив, що Закон №889 не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій. Відтак, відповідно до абз. 2 пункту 4-7 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058, позивач має право лише на поновлення раніше призначеної пенсії державного службовця.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року, в редакції, що діяв на момент звернення позивача до суду.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено право певної категорії державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій державних службовців.

Зокрема: 1) державні службовці, які на день набрання чинності Закону №889-VIII, станом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мали не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України; 2) особи, які на день набрання чинності Закону №889-VIII, мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016.

Відповідно до ст. 37 Закону України №3732 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли 62 років, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою КМУ від 14.09.2016 р. №622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному ор відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат (крім посадового окладу, надбавок за ранг і вислугу років) визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Основним критерієм, за яким визначається віднесення тієї чи іншої посади до відповідних категорій посад державних службовців, який має право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723 є встановлення за займаною посадою рангу.

Відповідно до пункту 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок №622), право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723 за наявності необхідного стажу роботи, мають, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» їм не призначалася пенсія відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723.

Згідно пункту 3 - 1 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону №3723, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу", мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

На думку суду, приписи пунктів 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII на спірні у цій справі правовідносини не поширюються, оскільки ОСОБА_1 вже була призначена пенсія державного службовця, яку вона отримувала з 03.04.2017 по 01.05.2023 до переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повторне призначення пенсії відповідно до Закону №889 зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачене.

Також Закон №889 не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій. Відтак, відповідно до абз. 2 пункту 4-7 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058, позивач має право лише на поновлення раніше призначеної пенсії державного службовця.

При цьому, відсутні будь-яке нормативне обґрунтування, або висновки Верховного Суду, що викладені у його постанові, за якими при поверненні на попередньо призначену пенсію державного службовця має бути здійснено новий розрахунок розміру пенсії з врахуванням нової довідки про складові заробітної плати.

Наведене свідчить про відсутність підстав для застосування механізму первинного призначення пенсії за законом України «Про державну службу» та врахування довідки про складові заробітної плати від 24.01.2023 № 0200-0602-8/7234 та довідки від 24.01.2023 №0200-0602-8/7232, оскільки в даному випадку має місце саме поновлення попередньо призначеної пенсії, а не призначення пенсії вперше.

При цьому, відсутні законні підстави для перерахунку попередньо призначеної пенсії державного службовця на підставі нової довідки про складові заробітної плати за посадою, яку обіймав позивач.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області правомірно відмовило ОСОБА_1 у повторному призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.