Справа № 524/6517/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Семенова Л.М.

27 лютого 2024 р.Справа № 524/6517/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 грудня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Штаферун Володимир Володимирович про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и в:

11.09.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову старшого інспектора ВМАЗ УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Штаферун В.В. (далі - інспектор) від 07.09.2023 року серії БАД № 011750 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 07.09.203 року відносно нього інспектором Штаферун В.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 011750, в якій вказано, що 07.09.2023 року об 10 год. 25 хв. в м. Кременчук по вул. Київська, він керував автомобілем з номерними знаками, які не відповідають вимогам ДСТУ № 3650, а саме: номерні символи, літери та цифри не відповідають зразку сервісного центру, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивач зазначає, що інспектор всупереч вимогам КУпАП в оскаржуваній постанові не вказав який пункт ПДР України ним порушено. Більш того, в постанові серії БАД № 011750 не вказано, де конкретно рухався автомобіль, оскільки зазнана лише вул. Київська в м. Кременчук без прив`язки до конкретного будинку чи іншого знаку, який дозволяє ідентифікувати місце скоєння правопорушення.

Також позивач просить врахувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у справі № 524/2410/23, який дійшов висновку про те, що саме невідповідність вимогам ДСТУ 4278-2019 (державні номерні знаки, які не відповідають вимогам стандартів) є порушенням ПДР України, а не ДСТУ № 3650, на яке послався інспектор при складанні оскаржуваної постанови, оскільки ДСТУ № 3650 припинив свою дію 01.12.2021 року.

Крім того позивач зазначив, що номерні символи, літери та цифри на його номерному знакові відповідають зразку сервісного центру, вони можуть тільки не відповідати стандартам ДСТУ.

Позивач вважає, що номерні знаки на його автомобілі відповідають вимогам сервісного центру, оскільки виготовлені шляхом штампування зі стрічки з алюмінію. При цьому, його номерний знак добре видно на відстані понад 20 метрів, що відповідає вимогам ПДР України.

У відзиві на адміністративний позов відповідач Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП), не погоджуючись з вимогами позову, зазначає, що позивач 07.9.2023 року о 10 год. 25 хв. в м. Кременчук по вул. Київська, 64, керував транспортним засобом FORD MUSTANG, з номерними знаками НОМЕР_1 , які не відповідають вимогам ДСТУ, а саме: номерні символи, літери та цифри не відповідають зразку сервісного центру.

Також відповідач зазначає, що відповідно до реєстраційної картки FORD MUSTANG, д.н.з. НОМЕР_1 , транспортний засіб зареєстровано 23.07.2019 року, тобто на момент реєстрації транспортного засобу діяло ДСТУ 3650-2019. Також зауважив, що номерні знаки НОМЕР_1 , які було закріплено на транспортному засобі FORD MUSTANG не відповідає а ні ДСТУ 2650-2019, який був чинний на момент реєстрації транспортного засобу, а ні Наказу МВС України № 166 від 02.03.2021 року, який наразі чинний.

Крім того відповідач зазначає, що невідповідність номерного знаку полягає в тому, що знак виготовлений не з алюмінію, символи номерного знаку закріплені поверх тоді коли вони повинні бути одним цілим з номерним знаком, щоб неможливо було змінити їх символи.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.12.2023 року задоволено позов ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням скасовано постанову старшого інспектора ВМАЗ УПП в Полтавській області Департаменту поліції старший лейтенант поліції Штаферун В.В. серії БАД № 011750 від 07.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, провадження в адміністративній справі - закрито.

Судом проведений розподіл судових витрат, - стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань цього суб`єкта владних повноважень.

Висновок суду вмотивований тим, що відповідно до п. 4.3 ДСТУ 3650:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови» знаки, крім типів 2,6 та підтипів 3-2, 3-3, 8-2, 12-2, треба виготовляти шляхом штампування зі стрічки з алюмінію згідно з ГОСТ 13726 товщиною не менше ніж 0,8 мм або з листового алюмінію, механічні та якісні показники якого не нижчі, ніж зазначено в ГОСТ 13726.

Суд прийняв до уваги те, що номерне позначення на державному номері транспортного засобу позивача відрізняється від номерних знаків інших транспортних засобів. Однак, суд відзначив, що доказів того, що державний номерний знак транспортного засобу під керуванням позивача не відповідає вимогам ДСТУ, а саме: номерні символи, літери та цифри не відповідають зразку сервісного центру, а номерний знак виготовлений не шляхом штампування зі стрічки з алюмінію, суду надано не було.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ДПП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні вимог позову.

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Постановою від 07.09.2023 року, серії БАД № 011750, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за те, що він цього дня, о 10 год. 25 хв. в м. Кременчук по вул. Київська, керував автомобілем FORD MUSTANG з номерними знаками, які не відповідають вимогам ДСТУ № 3650, а саме: номерні символи, літери та цифри не відповідають зразку сервісного центру, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. (а.с. 14).

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 121-3. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353- XII «Про дорожній рух» (далі Закон № 3353-XII) визначається ПДР України, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз викладених норм права дозволяє дійти висновку, що законодавством взагалі забороняється керувати автомобілем з номерними знаками, які не відповідають державним стандартам.

Згідно з законодавством України, всі транспортні засоби мають бути зареєстровані. На зареєстровані в уповноважених сервісних центрах МВС транспортні засоби видаються номерні знаки.

Так, індивідуальні номерні знаки замовляються лише на транспортні засоби, які пройшли державну реєстрацію в територіальних органах з надання сервісних послуг МВС відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2021 року № 166, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.03.2021 року за №353/35975 «Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів» (далі - Наказ № 166) затверджено Вимоги до державних номерних знаків транспортних засобів та Єдині зразки державних номерних знаків транспортних засобів.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Наказу № 166 габаритні розміри державних номерних знаків, кількість літер та цифр на знаках, колір поля знаків, літер, цифр та ребер жорсткості та наявність світлоповертальної плівки на знаках визначено в додатку 2 до цих Вимог. Зокрема, для знаків для всіх типів автомобілів (1-1-1) встановлюється кількість цифр - 4, кількість літер - 4, колір поля знаку - білий, колір цифр, літер та ребер жорсткості знаків - чорний.

Відповідно до п. 3 розділу IV Наказу № 166 знаки, крім знаків типів 2, 6 та підтипів 3-3, 8-2, 12-2, необхідно виготовляти штампуванням із стрічки з алюмінію або з листового алюмінію товщиною не менше ніж 0,8 мм. Знаки типів 9 та 10 допускається виготовляти з листової сталі, яка забезпечує потрібну міцність і довговічність знаків.

Пунктом 6 Наказу № 166 передбачено, що літери, цифри та ребро жорсткості на знаках мають бути рельєфні (опуклі з лицьового боку) з висотою рельєфу не менше ніж 1 мм

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків (частина перша статті 72 України).

Відповідно до статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, у ній наявні усі необхідні відомості, визначені ст. 283 КУпАП.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідачем надано диск з відеозаписами нагрудної бодікамери, яка розміщена на одязі поліцейського, про яку міститься відмітка в постанові про адміністративне правопорушення.

Так, ознайомившись із відеозаписами з бодікамери від 07.09.2023 року, колегія суддів встановила, що номерний знак НОМЕР_1 , який встановлено на транспортному засобі FORD MUSTANG, є об`ємним (ЗD) та виготовлений способом нанесення полімерного покриття на зовнішню сторону алюмінієвого знаку, що є порушенням вимог державних номерних знаків транспортних засобів, і висота символів значно відрізняється від стандартної, що підтверджується візуальним оглядом.

Так, позивачем використовується номерна табличка НОМЕР_1 , яка не відповідає наказу Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2021 № 166 та відповідно ПДР України, які є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків.

Відтак, оскільки позивачем використовується номерна табличка невстановленого зразка, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Колегія суддів не приймає посилання позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки ці доводи спростовані судовим розглядом.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу

У постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте, в даному випадку позивачем не надано суду жодного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

З урахуванням встановленого та викладеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не допущено порушення ПДР та не вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відтак, позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою від 07.09.2023 року серії БАД № 011750, яка винесена інспектором ВМАЗ УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Штаферун В.В. у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що визначені КАС України межі перегляду справи апеляційним судом передбачають перевірку рішення суду першої інстанції лише в тій частині, в котрій воно було оскаржене, і лише з урахуванням наведених в апеляційній скарзі доводів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.12.2023 року у справі № 524/6517/23 прийнято з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що є підставою для скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2023 року по справі № 524/6517/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Штаферун Володимир Володимирович про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова