Справа № 260/10819/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2024 рокум. Ужгород№ 260/10819/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) до Державного підприємства «Виробнича дирекція з ліквідації «Солотвинського солерудника» (90575, Закарпатська область, смт. Солотвино, вул. Шахтарська, 36, ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства «Виробнича дирекція з ліквідації «Солотвинського солерудника», якою просить стягнути з Державного підприємства "Виробнича дирекція з ліквідації «Солотвинського солерудника » на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1 відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 25010,37 грн на р/р № НОМЕР_1 , у Ф-ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 312356 .

19 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29 грудня 2023 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з Державного підприємства "Виробнича дирекція з ліквідації «Солотвинського солерудника » на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1 відповідно до п. "а" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 27097,94 грн на р/р НОМЕР_2 , у Ф-ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 312356 .

22 січня 2024 року ухвалою суду відкладено розгляд справи. Прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог від 29 грудня 2023 року (вх. №40632/23).

1. Позиції сторін.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, обґрунтовані тим, що відповідач, як підприємство, працівники якого, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/5479/22) працювали відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу на Державному підприємстві «Виробнича дирекція з ліквідації «Солотвинського солерудника" в шкідливих умовах праці повний робочий день по списку №1 відповідно до п. "а" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. - вказані обставини дали їм право па призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до надісланих відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відшкодуванню головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області за період з січня по листопад 2023 р. підлягає 25010,37 грн. Оскільки, у строк, визначений пунктом 6.7 Інструкції, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була, заборгованість відповідача перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатської області з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці за списком № 1 складає 27 097,94 грн.

Ухвалою про відкриття провадження у адміністративній справі відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву та повідомлено, що згідно з вимогами частина 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала про відкриття провадження у справі надіслана засобами поштового зв`язку та отримана відповідачем 03 січня 2024 року, (а.с. 43).

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Виробнича дирекція з ліквідації «Солотвинського солерудника», якому присвоєно , зареєстровано за адресою: 90575, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Шахтарська, буд.36, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачем направлялись на адресу Державного підприємства «Виробнича дирекція з ліквідації «Солотвинського солерудника» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відшкодуванню відповідачем підлягає заборгованість в сумі 27 097,94 грн за період з січня 2023 року по грудень 2023 року, (а.с. 4-29, 40-41).

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац третій пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР).

Положеннями частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України № 64/8663 від 16.01.2004 року (надалі - Інструкція).

Згідно з пунктом 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.5 Інструкції розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покладений на підприємства.

При цьому, суд зазначає, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству.

В матеріалах справи наявні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з січня 2023 року по грудень 2023 року у сумі 27 097,94 грн.

Вказані розрахунки направлялись на адресу відповідача, доказом про одержання таких слугують наявні в матеріалах справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, доказів оскарження розрахунків матеріали справи не містять.

Відповідно, визначена у розрахунках сума відшкодування є узгодженою.

На час розгляду даної адміністративної справи, відповідач правом подати відзив не скористався, заборгованість не сплатив, не спростовував належним та допустимими доказами доводи адміністративного позову та не подав суду доказів оскарження рішень чи дій пенсійного органу, що безпідставності формування такої заборгованості.

Заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з січня 2023 року по грудень 2023 року становить 27 097,94 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи законодавчі вимоги, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивач діє у межах своєї компетенції та відповідно до норм діючого законодавства, що ним доведено у межах даної адміністративної справи належними та допустимими доказами, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім того, ненадходження вказаної суми до бюджету Пенсійного фонду перешкоджає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для повного та своєчасного фінансування виплати пенсій.

Відповідно до статті 139 частини 2 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Державного підприємства «Виробнича дирекція з ліквідації «Солотвинського солерудника» про стягнення заборгованості задовольнити.

2. Стягнути із Державного підприємства «Виробнича дирекція з ліквідації «Солотвинського солерудника» (90575, Закарпатська область, смт. Солотвино, вул. Шахтарська, 36, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 27097,94 грн. (двадцять сім тисяч дев`яносто сім гривень, 94 коп.) на р/р НОМЕР_2 , у Ф-ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 312356 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28 лютого 2024 року.

СуддяТ.В.Скраль