Справа № 275/1704/23
Суддя: Лівочка Л. І.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/1704/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Степанчук С.А.,

за участю представника позивача - адвоката Слівінського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області адміністративну справу №275/1704/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області, третя особа - інспектор РПП СПД №1 ВП №2 Житомирського Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Поліщук М.В., про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області,третя особа- інспектор РПП СПД №1 ВП №2 Житомирського Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Поліщук М.В., про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивував тим, що 24 листопада 2023 року, після отримання листа через відділення " Укрпошта" , йому стало відомо, що 28 жовтня 2023 року інспектором РПП СПД №1 ВП №2 ЖРУП ГУНП у Житомирській області Поліщук М.В. відносно нього було складено постанову серії БАД №560991 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 450 грн.

Вважає, що відповідач при складанні адміністративної постанови діяв незаконно та допустив грубі порушення, не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необгрунтованою та незаконною, так як в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КУпАП.

Дану постанову під час її складання, а саме 28 жовтня 2023 року від працівників поліції позивач не отримував. Факт невручення йому постанови підтверджується долученим до позовної заяви відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Від отримання постанови, як зазначено у п.9, він не відмовлявся , оскільки у вказаний час постанова працівниками поліції не складалася.

Відповідно до інформації з відділення "Укрпошта", позивач отримав постанову 24 листопада 2023 року, до суду з позовом звернувся через 7 днів після отримання постанови, тобто, із дотриманням десятиденного строку звернення до суду.

Як слідує з постанови, 28 жовтня 2023 року о 01 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку ближче 3 метрів до протилежного краю проїздної чакстини, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, в транспортному засобі відсутнє ліве зеркало заднього виду, чим порушив п. 2.4; 15.9, 31.4.7а ПДР України.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, працівники поліції підійшли до транспортного засобу, який стояв, позивач знаходився в автомобілі та лагодив замок запалення автомобіля.

Транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , як зазначено у постанові, позивач не керував. Працівниками поліції не надано доказів керування позивачем автомобілем.

Факт перебування у салоні автомобіля не можє свідчити про наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.1ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначено, що автомобіль знаходиться ближче 3 метрів до протилежного краю проїздної частини. Але працівниками поліції будь-яких доказів зупинки автомобіля, з порушенням п. 15.9 Правил дорожнього руху України, не надано.

В діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського, видно, що інспектор РПП СПД №1 ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Поліщук М.В. взагалі не розглядала адміністративну справу відносно позивача, права та обов`язки йому не роз`яснювала, постанову не складала.

Позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАД №560991 від 28 жовтня 2023, якою його ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, провадження по справі закрити.

Відповідач - ГУНП в Житомирській області подав відзив на позовну заяву , в якому позов не визнав та вказав, що жодних доказів на обгрунтування позову позивачем не надано.

Зі змісту постанови вбачається, що 28.10.2023 року о 01 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 3 метрів до протилежного краю проїздної чакстини, водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, а також в транспортному засобі відсутнє ліве зеркало заднього виду, чим порушив

п. 2.4 "а"; п. 15.9 "д", п. 31.4.7а ПДР України.

У зв`язку з порушенням вищевказаних норм інспектором СРПП СПД №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Поліщук М.В, винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн..

З відеозапису з нагрудної камери поліцнського слідує, що ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що підвозив на транспортному засобі знайомих, чим підтвердив факт керування транспортним засобом, що суперечить його словам в позовній заяві, де він заперечує факт керування.

Відповідно до:

- п.п. 2.4 «а» ПДР України - на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

- п.п. 15.9 «д» ПДР України - зупинка забороняється: д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

-до п.п. 31.4.7 «а» ПДР України - інші елементи конструкції: а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідно категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також поліс (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальносі власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною першо. статті ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм стандартів.

Отже, водій при керуванні автомобілем (т/з) зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейських.

Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках.

Відповідач просив у задоволені позовних вимог відмовити.

Представник позивача - адвокат Слівінський В.О. подав відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідачем не надано доказів вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 ,

Крім того, постановою Брусилівського районного суду Житомирсьткої області від 23.01.2024 року, справа № 275/1514/23, закрито провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що доводи відповідача у відзиві на позовну заяву є необгрунтованими, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

В суді представник позивача - адвокат Слівінський В.О. підтримав позовні вимоги, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Третя особа - інспектор поліції Поліщук М.В., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи , повторно до суду не з"явилась, заяв та клопотань від неї не поступало.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

28 жовтня 2023 року інспектором РПП СПД № 1 ВП 32 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області Поліщук М.В. винесено постанову серії БАД №560991 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.122, ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Протокол про адміністративне правопорушення не оформлювався, згідно графи 7 до постанови додано відеозапис.

Як слідує з постанови , 28.10.2023 року о 01 годині 40 хвилин в с. Йосипівка, вул. Шляхетна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 3 метрів до протилежного краю проїздної частини, не пред`явив посвідченн водія відповідної категорії, в транспортному засобі відсутнє ліве дзеркало заднього виду, чим порушив п. 2.4; 15.9д; 31.4.7а ПДР України.

На підтвердження позовних вимог позивач надав копію оскаржуваної постанови, копію паспорту та копію відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом даного спору є правомірність дій суб"єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обгрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КУпАП

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п.п. 2.4 «а» ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

П.п. 15.9 «д» ПДР України передбачено, що зупинка забороняється: д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Відповідно до п.п. 31.4.7 «а» ПДР України - інші елементи конструкції: а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Згідно до ст. 14 Закону України " Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов"язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також не створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України " Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України " Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1 ст.121, ч.1 ст. 122 та 1 статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи пре адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, наявність якої доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватися принципом " поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі "Кобець проти України".

Доказування має випливати з сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів і показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток з загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дії чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень, встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб"єкта владних повноважень обов"язок, аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, що свідчать про його правомірні дії.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Судом встановлено, що вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові та не підтверджується жодними іншими належними доказами.

Зважаючи на те, що будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення визначеного у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до постанови та відзиву не додано, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення не може бути, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, так як постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, то в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Для підтвердження порушення, вказаного у оскаржуваній постанові, відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення.

З наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається факт порушення позивачем п.2.4"а", п. 15.9 "д" та п.31.4.7 "а" Правил дорожнього руху України.

З відеозапису події не вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, відеозапис фіксує лише перебування ОСОБА_1 в незаведеному автомобілі біля власного домоволодіння та подальше спілкування з поліцейськими.

Доданою постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 23.01.2024 року ( справа № 275/1514/23) про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується факт не встановлення керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Будь- яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, всупереч вимог ст.ст.77,78 КАС України, відповідачем не надано.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь , приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п. 2 та п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п. 2) або закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3).

За таких обставин, постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.9, 77,78, 241-246, 257, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №560991 від 28 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І Лівочка