Справа № 754/15134/23
Суддя: Бабко В. В.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/17/24
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2024 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.10.2023 постановою поліцейської Управління патрульної служби у Львівській області 4 роти 1 батальйону, лейтенантом поліції Регетою Р.Р., на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова постановлена незаконно і необґрунтовано та підлягає скасуванню. У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що дії інспектора неправомірні, так як він не порушував Правил дорожнього руху України, просить суд скасувати постанову серії ЕАТ № 7931048 від 13.10.2023.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 27.10.2023, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

10.01.2024 до суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до якого зазначено, що згідно дислокації сил та засобів батальйону № 1 Управління 13.10.2023 з 08:00год до 20:00год, інспектор роти № 4, батальйону №1 лейтенант поліції Регети Р.Р., Управління заступило на службу у складі екіпажу, зоною оперативного реагування, якою була а/д М-06 «Київ-Чоп» 497км с. Новий Милятин, близько 12год 10хв, здійснюючи вимірювання швидкості автомобілів лазерним вимірювачем швидкості TruCam 20/20, серійний номер ТС008380 було зафіксовано рух автомобіля «BMW X5», державний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 97км/год під керуванням позивача. Згідно постанови, позивача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. Позивачу було роз`яснено його права, відповідно до ст. 268, 289 КУпАП, на що вказує його особистий підпис у графі постанови про ознайомлення. Зазначають, що відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26470, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 03.11.2022, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС008380, на момент вчинення адміністративного правопорушення, був придатним до застосування. А тому факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, було зафіксовано на автомобільній дорозі М-06, сертифікованим приладом TruCam. На підставі вищенаведеного вважають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована та винесена на підставі та у порядку передбаченого законодавством. Просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 242 КАС України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.

13.10.2023 інспектором, лейтенантом поліції 1 батальйону 4 роти УПП у Львівській області Регетою Р.Р., винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340,00грн.

Відповідно до постанови ЕАТ № 7931048 від 13.10.2023, зазначено, що 13.10.2023 о 12год 39хв на а/д М-06 «Київ-Чоп» 497км, с. Новий Милятин, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW X5», державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 97км/год, чим порушив допустиме обмеження швидкості 50км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam 008380. Водій своїми діями порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Згідно із пункту 1.1 ПДР України ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4. Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таке обмеження стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Положеннями ч.1 ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч.1 ст.122 КУпАП.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначає випадки у разі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них також відносяться, якщо водій порушив ПДР.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з постанови серії ЕАТ № 7931048 від 13.10.2023 правопорушення відбулось на а/д М-06 «Київ-Чоп» 497км, у населеному пункті - село Новий Милятин. У якому, відповідно до 12.4. ПДР України розповсюджується дозволена швидкість руху не більше 50 км/год.

Згідно із дослідженого судом відеозапису з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС008380, вбачається, що чітко зафіксовано рух транспортного засобу «BMW X5», державний номер НОМЕР_1 , з наведенням прицілу приладу вимірювання саме на вищевказаний автомобіль.

Крім того, відповідно до фото TruCam, автомобілем «BMW X5», державний номер НОМЕР_1 , яке додано до відзиву на позовну заяву, зокрема вбачається локація 497км а/д «Київ-Чоп», швидкість 97км/год, відстань вимірювання 175,4м та номер приладу вимірювання ТС008380.

Таким чином наданими відповідачем доказами підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.122 КУпАП.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію», у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про метрологію» результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Міжпровірочний інтервал приладу фіксації швидкості руху TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 437 05 квітня 2012 року і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08 лютого 2016 року № 193.

Можливість використання виробу «TruCAM ІІ LTI 20/20 №ТС008380», виробництва Laser Technology Inc., підтверджується наявністю свідоцтва Всеукраїнського державно науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів ДП «Укрметртесттандарт» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №22-01/26470 від 03.11.2023.

Згідно із Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26470 від 03.11.2023, лазерний вимірювач швидкості TruCAM ІІ LTI 20/20 № ТС008380, на який було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам технічної документації. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +- 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Відповідно до копії сертифікату перевірки типу засобів вимірювальної техніки №UA-TR.001 84-20 Rev.0 вимірювач швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки. Також до копії матеріалів справи додано сертифікат відповідності №UA-TR. виданого Державним підприємством "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів".

Відтак, вказане підтверджує факт правомірності використання приладу для вимірювання швидкості.

Слід зазначити, що TruCAM - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 до 1200 м.

Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискає спусковий гачок приладу (на фото видно, як позначка фіксується на автомобілі позивача з відстані 398,6м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля. Прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис.

Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.10.2019 № 22-38/49, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Зважаючи на викладене, судом встановлено, що фіксація вчиненого позивачем правопорушення відбулася у строки дії вищевказаного Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26470 від 03.11.2023, лазерним приладом TruCAM ІІ LTI 20/20 № ТС008380, який відповідає технічним характеристикам та зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів.

Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання) та не суперечить вимогам законодавства.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП була винесена обґрунтовано, дії працівників поліції є правомірними та відповідають вимогам закону.

При цьому, позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено жодних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Згідно із ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАТ № 7931048 від 13.10.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є законною, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладається на позивача.

Керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 72,77,118-119, 122, 132, 243-244, 246, 286 КАС України -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19.

Повний текст рішення складено та підписано 28.02.2024.

Суддя В.В. Бабко