Справа № 420/30033/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 28.09.2023 року по день фактичної виплати доплати за службу в нічний час відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року по справі №420/17814/22, з відрахуванням установлених законом податків, зборів та обов`язкових платежів;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 28.09.2023 року по день фактичної виплати доплати за службу в нічний час відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року по справі №420/17814/22, з відрахуванням установлених законом податків, зборів та обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.09.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року по справі №420/17814/22, відповідачем виплачено на користь позивача 6 248,73 грн., що підтверджується банківською випискою. Таким чином, повідомленням про надходженням коштів підтверджено факт несвоєчасної доплати за службу в нічний час за період з грудня 2015 року по липень 2017 року, з вересня 2017 року по листопад 2017 року та за грудень 2021 року. Оскільки позивача було звільнено з Управління патрульної поліції в Одеській області 11.01.2022 року, а виплату відповідачем здійснено 28.09.2023 року, то відповідачем затримано розрахунок з 12.01.2022 року по 28.09.2023 року. Затримка відповідачем виплати позивачу середнього заробітку є протиправною, тому бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути визнана протиправною.

Ухвалою суду від 07.11.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 29.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема, відповідач зазначає, що відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців. Стосовно обраного позивачем способу поновлення порушених прав, а саме пред`явлення вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку з моменту звільнення по день виплати позивачу доплати за службу в нічний час без зазначення конкретної суми, то такий спосіб не є ефективним способом поновлення порушених прав позивача, оскільки не виключає можливість повторного порушення прав позивача при визначенні відповідачем належної до сплати суму. Окрім того, щодо формули, яка підлягає застосуванню для визначення суми середнього заробітку, то відповідач вказує наступне. Позивач просить стягнути середній заробіток за період з 12 січня 2022 р. по 28.09.2023 р., тобто за 625 днів; розмір доплати за службу в нічний час складає 6 248,73 грн., середньоденна заробітна плата перед звільненням позивача становила 452,69 грн. Таким чином, істотність частки складової грошової допомоги в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку складає 6 248,73 грн. / (625*452,69) * 100 = 2,21 %. Відтак, з огляду на вище викладене, 452,69 грн. (середній заробіток) х 2,21 % (істотність частки недоплаченої суми) х 625 (днів затримки розрахунку), що дорівнює 6 252,78 грн. Підсумовуючи, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 року по 11.01.2022 року проходила службу в Управлінні патрульної поліції в Одеській області.

З 11.01.2022 року позивача виключено зі списків особового складу.

14.04.2023 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/17814/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з грудня 2015 року по липень 2017 року, з вересня 2017 року по листопад 2017 року, та за грудень 2021 року. Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з грудня 2015 року по липень 2017 року, з вересня 2017 року по листопад 2017 року, та за грудень 2021 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/17814/22 , відповідачем, 28.09.2023 року виплачено на користь позивача 6 248,73 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.39).

Позивач вважає, що відповідачем має бути відшкодовано середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби В Національній поліції України визначені та врегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про національну поліцію».

Грошове забезпечення поліцейських Національної поліції врегульовано ст. 94 Закону №580-VІІ та Постановою КМУ від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Вказані нормативно-правові акти не визначають підстави та порядок відшкодування поліцейським за затримку виплати належних сум грошового забезпечення, у зв`язку із чим в таких випадках мають застосовуватися норми трудового законодавства.

Так, відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

За правилами статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України, в редакції, яка була чинною до 18.07.2022), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України обумовлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як виплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд наголошує, що стаття 116 КЗпП оперує поняттям «всі суми, що належать працівнику», а стаття 117 цього Кодексу передбачає санкцію за невиплату відповідних сум при звільненні.

За таких обставин, суд робить висновок, що оскільки з позивачем на день його звільнення не було проведено усіх необхідних розрахунків, зокрема, не виплачено суму доплати за службу в нічний час, то позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 12.01.2022 року (наступний день після звільнення) по 28.09.2023 (день фактичного розрахунку).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем, Департаментом патрульної поліції, допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 28.09.2023 року включно.

Так, згідно ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Відповідно до п. 1 Порядку № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Відповідно до п. 7 розділу І Порядку № 260 середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Таким чином, Порядок № 260 є спеціальним у спірних правовідносинах в частині особливостей обчислення грошового забезпечення військовослужбовців.

Отже, застосуванню підлягають відповідні алгоритми, передбачені Порядком № 100, залежно від кожного окремого випадку з обов`язковим врахуванням спеціального правового регулювання порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначеного Порядком № 260.

Як встановлено судом, час затримки остаточного розрахунку з позивачем при її звільненні з Департаменту патрульної поліції включає період з 11.01.2022 року (дата звільнення позивача) по 28.09.2023 року (дата виплати вищезазначеної суми) та становить 625 днів.

Як вбачається з Довідки про доходи ОСОБА_1 за №1229, грошове забезпечення позивача за листопад 2021 року становить 13 807,11 грн., а грошове забезпечення позивача за грудень 2021 року 13 807,11 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньоденне грошове забезпечення позивача складає: (13 807,11 грн. + 13 807,11 грн.) / 61 (листопад 2021 року та грудень 2021 року) = 452,69 грн.

Відповідно, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку в цьому разі становить 282 931,25 грн. (452,69 грн. х 625 днів).

Водночас, суд враховує, що з 19.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-IX від 01.07.2022 (далі - Закон № 2352-ІХ), яким викладено в новій редакції норму статті 117 КЗпП України, а саме:

«У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців».

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті».

Тобто, з 19.07.2022 року законодавцем встановлене обмеження щодо розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні шестимісячним терміном.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного суду 30.11.2023 року по справі №380/19103/22 вже з 19 липня 2022 року стаття 117 КЗпП України підлягає застосуванню до спірних правовідносин в редакції, викладеній згідно із Законом № 2352-ІХ.

Суд зазначає, що в даному випадку правовідносини щодо розрахунку при звільненні закінчились виплатою відповідачем 08.10.2022 року індексації. Тобто, такий розрахунок відбувся в період дії поточної редакції ст. 117 КЗпП України.

Отже, до спірних правовідносин необхідно застосовувати поточну редакцію зазначеної норм.

З урахуванням дати проведення остаточного розрахунку з позивачем після 19.07.2022 року, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 117 КЗпП України в редакції Закону № 2352-IX. А відтак, позивач має право на отримання середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні починаючи з 12.01.2022 (наступного після звільнення), проте не більш як за шість місяців, що становить 183 днів, з яких робочих днів 125).

Із цього слідує, що середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні в межах визначеного статтею 117 КЗпП України шестимісячного терміну та з врахуванням принципу співмірності становить 56 586,25 грн. (452,69 грн. х 125 робочі дні).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Щодо визначення способу захисту порушених прав позивача, то суд зазначає, що позивач має право на нарахування та виплату їй середнього заробітку за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року, але не більш як за шість місяців в сумі 56 586,25 грн. відповідно до вимог Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року №100. Відтак, суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом зазначення конкретної суми середнього заробітку, яку належить нарахувати та виплатити позивачу.

З огляду на викладене, позовні вимоги за даним позовом підлягають задоволенню шляхом:

- визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 27.09.2023 року включно.

- зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року, але не більш як за шість місяців в сумі 56 586,25 грн. відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.

З урахуванням встановлених та наведених вище судом обставин, позовні вимоги за даним позовом підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1 073,60 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 27.09.2023 року включно.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року, але не більш як за шість місяців в сумі 56 586,25 грн. відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд.3, м. Київ, 03048, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 28.02.2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо