Справа № 160/31078/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу,-
27 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
На початку 2018 року ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець та переїхала на постійне місце проживання до Держави Ізраїль, де й проживає до теперішнього часу та крім постійного проживання - отримала громадянство даної держави.
При завершенні своєї підприємницької діяльності ОСОБА_1 здійснила авансовий платіж зі сплати єдиного соціального внеску за весь період 2018 року.
11 вересня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з запитом про надання їй копій Постанов про відкриття вищевказаних виконавчих проваджень з ідентифікаторами доступу до системи виконавчого провадження.
11 вересня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з запитом про надання відомостей про підстави нарахування заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску за спірний період.
- ВП №61457803, відкрите 05.03.2020 року на підставі вимоги про сплату боргу №Ф-6790-51у виданої 13.08.2019 року на суму заборгованості 7068,60 грн.;
- ВП №62326636, відкрите 15.06.2020 року на підставі вимоги про сплату боргу №Ф-6790-51у виданої 08.11.2019 року на суму заборгованості 2754,18 грн.;
- ВП №71860867, відкрите 22.05.2023 року на підставі вимоги про сплату боргу №Ф-6790-51/62у виданої 08.11.2019 року на суму заборгованості 7068,60 грн.
Додатково повідомлено, що у платника відсутні автоматичні щоквартальні нарахування з 4 квартал 2016 року в сумі 990,00 грн., які повинні завантажитися до ІКП по строку 19 січня 2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
21 грудня 2023 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№109535/23, в якому представник відповідача заперечує проти позовних вимог та вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, з огляду на таке.
Згідно з даними інформаційних систем ДПС України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 06.11.2007 року по 09.09.2023 року перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Шевченківська ДПІ, на загальній системі оподаткування із 01.10.2016 року по 30.06.2019 року на спрощеній системі оподаткування та відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» була платником єдиного внеску.
Слід зазначити, що на теперішній час стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку (КОР НЕ ПУСТІ).
За даними інформаційної системи податкового органу в ІКП ФОП ОСОБА_1 станом на 12.12.2023 рахується недоїмка по єдиному внеску у сумі 18 318,08 грн., яка складається з автоматичних нарахувань, а саме:
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.04.2019 за І кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн., які частково сплачені у сумі 1193,94 грн. та недоїмка залишилась у сумі 1560,24 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.07.2019 за II кв. 2019 року - у сумі 2 754,18 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 21.10.2019 за III кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 20.01.2020 за IV кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 21.04.2020 за І кв. 2020 року - у сумі 2078,12 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 20.07.2020 за II кв. 2020 року - у сумі 1039,06 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.10.2020 за III кв. 2020 року - у сумі 3178,12 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.01.2021 за IV кв. 2020 року - у сумі 2200,00 грн.
У зв`язку з технічною помилкою в ІКП ФОП ОСОБА_1 відсутні нарахування єдиного внеску за 4 квартал 2016 року по строку 20.01.2017 у сумі 990,00 грн.
Для виправлення помилки направлена інформація до ДПС України для надання дозволу на коригування нарахувань по єдиному внеску в ІКП по ФОП ОСОБА_1 .
Згідно даних ІС «Податковий блок» Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску згідно з таблицею 1 додатка 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 14.04.2015 №435 (із змінами та доповненнями), ФОП ОСОБА_1 за період 2013-2017 рр. надавала звітність та за 2018-2023рр. не надавала звітність.
Звітність по єдиному внеску згідно інструкції щодо заповнення декларації про майновий стан та доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02 жовтня 2015 року №859 (зі змінами та доповненнями) відповідно до пункту 179.9 статті 179 розділу IV Податкового кодексу України та пункту 4 частини другої статті 6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та додаток відомості про суми нарахованого єдиного внеску фізичних осіб - підприємців (крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування), осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, членів фермерських господарств, осіб, які беруть участь у добровільному страхуванні ФОП ОСОБА_1 за період з 2018-2023 рр. не надавала.
З вказаною нормою узгоджується норма передбачена частиною 16 статті 25 Закону №2464 - строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
Не отримання доходу від підприємницької діяльності та взагалі не здійснення підприємницької діяльності, не є підставою для несплати єдиного внеску, оскільки таке твердження суперечить приписам пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464.
За даними інформаційної системи ДПС України в ІКП (КБК 71040000) ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 15.12.2023 року обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 18 318,08 гривень.
Таким чином, нарахування зі сплати єдиного внеску по платнику ФОП ОСОБА_1 , які винесені податковим органом, є правомірними.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року клопотання представника відповідача - задоволено та ухвалено:
Витребувати від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) засвідчену належним чином довідку за формою ОК-5 за спірний період, а саме з 2019 року по 2021 рік.
Зобов`язати позивача надати витребувані докази до Дніпропетровського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали.
03 січня 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшла заява вх.№206/24, в якій представник позивача зазначив, що останній звіт за результатами діяльності ОСОБА_1 було подано на початку 2018 року - за 2017 рік.
Виходячи з викладеного, позивач позбавлена можливості надати довідку за формою ОК-5 за спірний період з 2019 року по 2021 року.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Основний вид економічної діяльності за кодом КВЕД 55.10 - діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування.
Судом встановлено, що згідно з даними інформаційних систем ДПС України, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 06.11.2007 року по 09.09.2023 року перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Шевченківська ДПІ на загальній системі оподаткування з 01.10.2016 року по 30.06.2019 року на спрощеній системі оподаткування та відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» була платником єдиного внеску.
За даними інформаційної системи податкового органу, в ІКП ФОП ОСОБА_1 станом на 12.12.2023 року рахується недоїмка по єдиному внеску у сумі 18 318,08 грн., яка складається з автоматичних нарахувань, а саме:
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.04.2019 за І кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн., які частково сплачені у сумі 1193,94 грн. та недоїмка залишилась у сумі 1560,24 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.07.2019 за II кв. 2019 року - у сумі 2 754,18 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 21.10.2019 за III кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 20.01.2020 за IV кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 21.04.2020 за І кв. 2020 року - у сумі 2078,12 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 20.07.2020 за II кв. 2020 року - у сумі 1039,06 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.10.2020 за III кв. 2020 року - у сумі 3178,12 грн.;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.01.2021 за IV кв. 2020 року - у сумі 2200,00 грн.
У зв`язку з технічною помилкою в ІКП ФОП ОСОБА_1 відсутні нарахування єдиного внеску за 4 квартал 2016 року по строку 20.01.2017 у сумі 990,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що згідно інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 . Шевченківським ВДВС перераховані стягнуті кошти в межах виконавчого провадження в сумі 2754,18 грн. за вимогою від 08.11.2019 року №Ф-6790-51/У, які було зараховано в рахунок погашення боргу.
Згідно даних інформаційно-комунікаційних системи ДПС України в інтегрованій картці платника борг збільшився на суму 11 249,48 грн., за рахунок щоквартальних нарахувань, у зв`язку з чим ГУ ДПС сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6790-51 від 19.02.2021 на загальну суму 18 318,08 грн. та направлено платнику засобами поштового зв`язку з рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».
У зв`язку з несплатою платником зазначеної у вимозі суми боргу, ГУ ДПС сформовано узгоджену вимогу №Ф-6790-51/У від 19.02.2021 року на суму 11 249,48 грн. та передано на примусове виконання до органу ДВС.
Станом на 14.03.2023 року виконавче провадження за узгодженою вимогою від 13.08.2019 року №Ф-6790-51/У на суму 7 068,60 грн. повернуто органом ДВС без виконання та повторно ГУ ДПС не направлялось.
У зв`язку з чим ГУ ДПС сформовано узгоджену вимогу №Ф-6790-51/У від 08.11.2019 року на різницю, а саме - 7 068,60 грн. та передано на примусове виконання до органу ДВС.
11 вересня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з запитом про надання їй копій Постанов про відкриття вищевказаних виконавчих проваджень з ідентифікаторами доступу до системи виконавчого провадження.
11 вересня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з запитом про надання відомостей про підстави нарахування заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску ОСОБА_1 за спірний період.
- ВП №61457803, відкрите 05.03.2020 року на підставі вимоги про сплату боргу №Ф-6790-51у виданої 13.08.2019 року на суму заборгованості 7068,60 грн.;
- ВП №62326636, відкрите 15.06.2020 року на підставі вимоги про сплату боргу №Ф-6790-51у виданої 08.11.2019 року на суму заборгованості 2754,18 грн.;
- ВП №71860867, відкрите 22.05.2023 року на підставі вимоги про сплату боргу №Ф-6790-51/62у виданої 08.11.2019 року на суму заборгованості 7068,60 грн.
Додатково повідомлено, що у платника відсутні автоматичні щоквартальні нарахування з 4 квартал 2016 року в сумі 990,00 грн., які повинні завантажитися до ІКП по строку 19 січня 2017 року.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону №2464, мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково, як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.
За змістом статті 2 Закону №2464-VI, його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Згідно з абзацом 2 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464, з-поміж інших платників єдиного внеску визначено й фізичних осіб - підприємців, у тому числі й тих, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 та пункту 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:
для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;
для платників, зазначених у пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.
При цьому, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте, за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.
При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.
Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте, фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.
Отже, особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.
В іншому випадку, якщо особа є найманим працівником, така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.
Таким чином, інше тлумачення норм Закону №2464-VІ щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
Отже, для вірного визначення статусу фізичної особи, яка зареєстрована підприємцем і при цьому виконує найману працю, як працівник за якого сплачує ЄСВ саме роботодавець необхідно перевірити обставини щодо:
- наявності у позивача статусу фізичної особи-підприємця;
- здійснення ним підприємницької діяльності та отримання ним доходу у періоді, за який податковим органом нарахований єдиний внесок;
- нарахування та сплати роботодавцем за позивача, як за застраховану особу, єдиного внеску в розмірі не меншому мінімального страхового внеску на місяць.
З матеріалів справи судом вбачається, що ОСОБА_1 у 2018 році, як фізична особа-підприємець, переїхала на постійне місце проживання до Держави Ізраїль, де й проживає до теперішнього часу та крім постійного проживання - отримала громадянство даної держави.
Факт перебування особи на обліку в органах податкової служби не змінює вищенаведених висновків, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється податковим органом незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.
Суд встановив, що 31.07.2019 року сума заборгованості по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 складала 7068,60 гривень.
Керуючись пунктом 3 розділу VI Інструкція № 449 ГУ ДПС сформовано та направлено на податкову адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2019 № Ф-6790-51 на суму 7068,60 гривень. Поштове відправлення повернуто до ГУ ДПС з позначкою «За закінченням терміну зберігання».
Головним управлінням ДПС було сформовано узгоджену вимогу від 13.08.2019 року №Ф-6790-51/У на суму - 7068,60 грн. та передано її на примусове виконання до Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
У зв`язку з тим, що сума заборгованості зросла на 2754,18 грн., за рахунок щоквартальних нарахувань, ГУ ДПС сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6790-51 від 08.11.2019 на загальну суму 9 822,78 грн. та направлено платнику засобами поштового зв`язку з рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».
У відповідності до пункту 7 розділу VI Інструкції №449, якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).
У зв`язку з несплатою платником зазначеної у вимозі суми боргу, ГУ ДПС сформовано узгоджену вимогу №Ф-6790-51/У від 08.11.2019 на суму 2754,18 грн. та передано на примусове виконання до органу ДВС.
Згідно інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 . Шевченківським ВДВС перераховані стягнуті кошти в межах виконавчого провадження в сумі 2754,18 грн. за вимогою від 08.11.2019 року №Ф-6790-51/У, які було зараховано в рахунок погашення боргу.
Згідно даних інформаційно-комунікаційних системи ДПС України в інтегрованій картці платника борг збільшився на суму 11 249,48 грн., за рахунок щоквартальних нарахувань, у зв`язку з чим ГУ ДПС сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6790-51 від 19.02.2021 на загальну суму 18 318,08 грн. та направлено платнику засобами поштового зв`язку з рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».
У зв`язку з несплатою платником зазначеної у вимозі суми боргу, ГУ ДПС сформовано узгоджену вимогу № Ф-6790-51/У від 19.02.2021 року на суму 11 249,48 грн. та передано на примусове виконання до органу ДВС.
Станом на 14.03.2023 року виконавче провадження за узгодженою вимогою від 13.08.2019 року №Ф-6790-51/У на суму 7 068,60 грн. повернуто органом ДВС без виконання та повторно ГУ ДПС не направлялось.
У зв`язку з чим ГУ ДПС сформовано узгоджену вимогу №Ф-6790-51/У від 08.11.2019 на різницю, а саме - 7 068,60 грн. та передано на примусове виконання до органу ДВС.
Щодо доводів представника позивача, що ОСОБА_1 припинила здійснення підприємницької діяльності, суд зазначає наступне.
Таким чином, в розумінні положень частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", ОСОБА_1 була платником ЄСВ в спірний період.
Щодо обов`язку податкових органів здійснювати коригування ІКП з ЄСВ, суд виходить з наступного.
Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №5 від 12.01.2021 року.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Загальні положення» Порядку інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу.
Згідно пункту 1 розділу ІІ «Інтегрована картка платника» Порядку №5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Пунктом 3 розділу II визначено, що ІКП закриваються структурним підрозділом, що здійснює облік платежів, у разі проведення заходів щодо зняття з обліку платників у податкових органах у зв`язку з припиненням платника податків або відсутністю за неосновним місцем обліку об`єктів оподаткування, або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.
Підрозділ, що здійснює облік платежів, за основним та неосновним місцем обліку закриває ІКП не пізніше наступного робочого дня після формування відомостей в частині тих податків і зборів, щодо яких відсутня заборгованість на відповідній території, та відомостей з відміткою про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску.
Підрозділ, що здійснює облік платежів, закриває ІКП у територіальному органі ДПС за неосновним місцем обліку у разі відсутності об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, на відповідній території та після виконання підрозділами, які здійснюють адміністрування платежів, контрольно-перевірочні заходи, погашення боргу, адміністративне та судове оскарження, відповідних процедур щодо підтвердження повноти розрахунків по платежах, контроль за справлянням яких здійснюють податкові органи.
При цьому в інформаційній системі ІКП закриваються з встановленням дати закриття за умов:
погашення сум податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені та/або списання сум податкового боргу, штрафних санкцій та пені;
повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та/або списання до бюджетів за заявою платника;
повернення платнику помилково та/або надміру сплачених коштів єдиного внеску та/або списання до фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за заявою платника;
відсутності розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань, податкового боргу або іншої заборгованості, контроль за справлянням якої покладено на податкові органи, яка може бути розстрочена (відстрочена) згідно з чинним законодавством, не погашених на дату закриття ІКП;
повноти відображення в ІКП результатів контрольно-перевірочної роботи.
Інформація щодо нарахувань та надходжень платежів до бюджетів за платниками, у яких закриті ІКП, враховується в звітності податкових органів до кінця відповідного року, у якому відбулось таке нарахування та/або сплата.
За наявності грошових зобов`язань або податкового боргу, або неузгоджених сум грошових зобов`язань, які оскаржуються в адміністративному або судовому порядку, податковий орган не здійснює подальші процедури щодо закриття ІКП до їх погашення або визнання такого боргу безнадійним та його списання у порядку, визначеному статтею 101 розділу II Кодексу.
Згідно з главою 2 Розділу II Порядку №5, з метою забезпечення контролю за правильністю відкриття/закриття ІКП в інформаційній системі щодекадно забезпечується автоматичне формування реєстрів контролю: реєстр контролю ІКП, відкритих в інформаційній системі, які не відповідають Переліку форм ІКП; реєстр контролю наявності відкритої ІКП за платником, стосовно якого в ЄДР внесено запис про припинення; реєстр контролю наявності ІКП без ознаки «Платник відсутній в реєстрі» відкритої платнику, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку.
Наявні записи в реєстрах контролю не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, що здійснює облік платежів, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між ІКП, відкритими в інформаційній системі, та Переліком форм ІКП - здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі виявлення ІКП, відкритої за платником, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку - здійснюється перекодування такої ІКП з ознакою «Платник відсутній в реєстрі».
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом.
Відповідно в разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування в особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року в адміністративній справі №826/9288/18.
З урахуванням викладеного, оскільки вимоги про сплату боргу (недоїмки) по сплаті ЄСВ є правомірними та не підлягають скасуванню, суд приходить до висновку, що немає підстав вносити зміни до інтегрованої картки платника податків.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 2147,20 грн., що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції АТ "Таскомбанк" №5294-2783-0605-4656 від 03 листопада 2023 року та квитанцією до платіжної інструкції АТ "Таскомбанк" №6737-1190-7283-5647 від 16 жовтня 2023 року.
З урахуванням відмови в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник