Справа № 160/26854/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 рокуСправа №160/26854/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2023р. (згідно відмітки Нова Пошта) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку та зарахування до страхового стажу відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, до календарної вислуги років позивача військової (строкової) служби, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років, у сукупному обчислені 30 повних календарних років;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не оформлення та не подання до Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової Довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суми індексації в розмірі 1427,40грн. для проведення перерахунку пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача оформити та направити необхідні документи до Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до п. а статті 12 Закону N2262-XII із зарахуванням до календарної вислуги років періоди служби, а саме: вислугу років за військову (строкову) службу, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років;

- зобов`язати відповідача оформити та направити до Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області станом на час звільнення позивача нову Довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суму індексації в розмірі 1427,40 грн. для проведення перерахунку пенсії позивача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2021 року він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як пенсіонер Національної поліції України та отримує пенсію за вислугу років згідно п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка була призначена на підставі подання про призначення пенсії від 18.10.2021р. №1337 ГУ НП в Дніпропетровській області, згідно якого страховий стаж позивача складає 30 років 01 місяць, з них служба в календарному обчисленні 21 рік 04 місяці 01 день, трудовий стаж 08 років 08 місяців 29 днів. Вважаючи, що відповідачем невірно обчислено страховий стаж в поданні для призначення пенсії (що, в свою чергу, призвело до невірного призначення пенсії та визначення її розміру пенсійним органом), позивач звернувся до відповідача із заявою від 09.08.2023р. щодо перерахунку вислуги років. Листом №1/М-3922/103/05-2023 від 06.09.2023р. Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що згідно наказу від 28.09.2021 №0096 о/с його страховий стаж, що дає право на призначення пенсії, складає 30 років 01 місяць 00 днів, у тому числі: час служби в календарному обчисленні 21 рік 04 місяці 01 день, трудовий стаж 08 років 08 місяців 29 днів; на момент звільнення з Національної поліції позивач не мав вислугу років понад 25 календарних роки (з урахуванням служби в Збройних Силах, органах внутрішніх справ України та Національній поліції), у зв`язку з чим йому була нарахована пенсія на підставі п. «б» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як такому, що досяг 45 річного віку по загальнотрудовому стажу; при призначенні пенсії на підставі п. б ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуга років розраховується у календарному обчисленні. Окрім того, на звернення позивача від 04.08.2023р. щодо підготовки та направлення до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії уточнюючої довідки про розміри додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.10.2019р. по 30.09.2021р. із зазначенням сум індексації грошового забезпечення, які були виплачені за вказаний період, листом №2/М-3922/103/05-2023 від 25.08.2023р. Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що індексацію грошового забезпечення не включено до складу основних та додаткових видів грошового забезпечення, визначених Постановою №988 - 2015 та Порядком №260 - 2016, єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на індексацію грошового забезпечення не нараховується, а відповідно, ГУ НП в Дніпропетровській області не має правових підстав для включення індексації грошового забезпечення до довідки про розміри додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.10.2019 року по 30.09.2021 року. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, так як його страховий стаж складається з наступних періодів: з 01.07.1994 по 01.07. 1999р. навчання у цивільному вищому навчальному закладу, що становить 2,5 років зарахування до стажу, з 16.11.1999 по 20.10.2000р. військова (строкова) служба, що становить 1 рік зарахування до стажу, з 05.05.2001 по 06.11.2015р. перебував на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік зарахування до стажу (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені), з 07.11.2015 по 30.09.2021р. служба в поліції, що становить 6 років зарахування до стажу; на підставі вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови КМУ №393 пільговий стаж при звільненні на пенсію має включатися до календарного за вислугою років; індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист, в іншому випадку, неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення, отже, сума індексації в розмірі 1427,40 грн. має бути включена до складу додаткових видів грошового забезпечення. В обґрунтування своєї правової позиції позивача посилається на постанови Верховного Суду (а.с.1-4).

Ухвалою суду від 23.10.2023р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано, зокрема, відповідача надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.24).

23.11.2023р., на виконання вимог вищенаведеної ухвали суду, відповідач подав до канцелярії суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що наказом ГУНП від 28.09.2021 року № 0096 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 30 вересня 2021 року за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно наведеного наказу станом на день звільнення ОСОБА_1 стаж служби в поліції для виплати одноразової грошової допомоги становить 21 рік 04 місяці 01 день; стаж служби для призначення пенсії у календарному обчисленні: 21 рік 04 місяці 01 день; у пільговому обчисленні - не має; загальний трудовий стаж - 30 років 01 місяць 00 днів; перед прийомом на службу в органи внутрішніх справ останнє військове звання «молодший сержант» присвоєно ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2000 № 204; постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393» усунуто розбіжності між Законом № 2262-ХІ1 та постановою № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ІІ, отже, згідно із законодавством, чинним на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років; враховуючи, що календарна вислуга років позивача становить менше 25 років (календарна: 21 рік 04 місяці 01 день, трудова: 08 років 08 місяців 29 днів), а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то ГУНП було правомірно відмовлено ОСОБА_1 щодо перерахунку вислуги років із зарахуванням пільгової (загальнотрудового) в календарну й, відповідно, щодо підготовки пакету документів для подачі до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ. Окрім того, відповідач вказує на те, що індексацію грошового забезпечення не включено до складу основних та додаткових видів грошового забезпечення, визначених Постановою № 988 - 2015 та Порядком №260 2016 та єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на індексацію грошового забезпечення не нараховується, відповідно, ГУНП в Дніпропетровській області не має правових підстав для включення індексації грошового забезпечення до довідки про розміри додаткових видів грошового забезпечення за період 01.10.2019 року по 30.09.2021 року. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач посилається на постанови Верховного Суду (а.с.40-50).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.01.2024р. було продовжено строк розгляду даної справи до 29.02.2024р.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається судом 27.02.2024р. в межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_1 у період з 01.09.1994 до 01.07.1999 року навчався у Криворізькому технічному університеті за спеціальністю «Шахтне та підземне будівництво», що підтверджується архівною довідкою №02-346 від 25.10.2023р. та копіями диплому і додатку до диплома, наявними у справі (а.с.30-32).

З 16.11.1999р. по 20.10.2000р. ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, за час проходження якої позивачеві були присвоєні військові звання рядовий 17.11.1999р. та молодший сержант 19.10.2000р., що підтверджується змістом копії військового квитка позивача (а.с.33-34).

У період з 05.05.2001р. по 06.11.2015р. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015р. по 30.09.2021р. проходив службу в поліції, що підтверджується копіями трудової книжки, довідки про проходження служби №6/1561 від 06.09.2023р., довідкою про проходження служби №6/1946 від 20.11.2023р., наявними у справі (а.с.13, 35-36,57-58).

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №0096 о/с від 28.09.2021 року по особовому складу підполковника поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 т.77 Закону України ''Про національну поліцію'' (за власним бажанням), згідно якого стаж служби для призначення пенсії: у календарному обчисленні 21 рік 04 місяці 01 день, у пільговому обчисленні не має, загальний трудовий стаж 30 років 01 місяць 00 днів, що підтверджується змістом копії витягу з відповідного наказу та копією подання про призначення пенсії №1337 від 18.10.2021р. (а.с.12,15).

З 01.10.2021 року позивачеві призначена пенсія за вислугу років відповідно до п.б ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262 від 09 квітня 1992 року, виходячи із вислуги років 30 років (у календарному обчисленні 21 рік), що підтверджується копіями пенсійного посвідчення позивача, листа пенсійного органу від 10.07.2023р. та протоколу за пенсійною справою позивача від 01.10.2021р. (а.с.9,14,18).

При цьому, ГУ НП В Дніпропетровській області на ім`я позивача було складено довідку №287 від 30.09.2021р. про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до складових даної довідки не було включено суму індексації грошового забезпечення (а.с.16).

На звернення позивача від 09.08.2023р. щодо перерахунку вислуги років, листом №1/М-3922/103/05-2023 від 06.09.2023р. Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що згідно наказу від 28.09.2021 №0096 о/с його страховий стаж, що дає право на призначення пенсії, складає 30 років 01 місяць 00 днів, у тому числі: час служби в календарному обчисленні 21 рік 04 місяці 01 день, трудовий стаж 08 років 08 місяців 29 днів; на момент звільнення з Національної поліції позивач не мав вислугу років понад 25 календарних роки (з урахуванням служби в Збройних Силах, органах внутрішніх справ України та Національній поліції), у зв`язку з чим йому була нарахована пенсія на підставі п. «б» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як такому, що досяг 45 річного віку по загальнотрудовому стажу; при призначенні пенсії на підставі п. б ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуга років розраховується у календарному обчисленні, що підтверджується змістом копії відповідного листа, наявною у справі (а.с.11,53-54).

Окрім того, на звернення позивача від 04.08.2023р. щодо підготовки та направлення до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії уточнюючої довідки про розміри додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.10.2019р. по 30.09.2021р. із зазначенням сум індексації грошового забезпечення, які були виплачені за вказаний період, листом №2/М-3922/103/05-2023 від 25.08.2023р. Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що індексацію грошового забезпечення не включено до складу основних та додаткових видів грошового забезпечення, визначених Постановою №988 - 2015 та Порядком №260 - 2016, єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на індексацію грошового забезпечення не нараховується, а відповідно, ГУ НП в Дніпропетровській області не має правових підстав для включення індексації грошового забезпечення до довідки про розміри додаткових видів грошового забезпечення за період 01.10.2019 року по 30.09.2021 року, що підтверджується змістом копії відповідного листа, наявною у справі (а.с.10,55-56).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями відповідача щодо нездійснення перерахунку та зарахування до страхового стажу відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, до календарної вислуги років позивача військової (строкової) служби, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років, у сукупному обчислені 30 повних календарних років; щодо не оформлення та не подання до Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової Довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суми індексації в розмірі 1427,40грн. для проведення перерахунку пенсії позивачу, у зв`язку з чим позивач просить відновити його права шляхом визнання таких дій відповідача протиправними та зобов`язання відповідача оформити та направити необхідні документи до Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до п. а статті 12 Закону N2262-XII із зарахуванням до календарної вислуги років періоди служби, а саме: вислугу років за військову (строкову) службу, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років; оформити та направити до Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області станом на час звільнення позивача нову Довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суму індексації в розмірі 1427,40грн. для проведення перерахунку пенсії позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову позивача, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо нездійснення перерахунку та зарахування до страхового стажу відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, до календарної вислуги років позивача військової (строкової) служби, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років, у сукупному обчислені 30 повних календарних років, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон №2262).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону №2262 визначено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2262 передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону №2262 до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 393 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок вислуги років 09.08.2023р.), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Пункт 3 Постанови №393 визначає, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Спірним у цій справі є питання щодо застосування календарної чи пільгової вислуги років при встановленні підстав для направлення до органу Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Так, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», і стаття 12 Закону №2262, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Відтак, виходячи з положень статті 12 Закону №2262 та пунктів 1, 2-1 Постанови №393 вбачається, що календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393» усунуто розбіжності між Законом № 2262 та постановою №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262.

Отже, згідно із законодавством, чинним на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31 серпня 2023 року у справі № 200/4951/22, від 11 вересня 2023 року у справі № 480/4827/22, від 07 вересня 2023 року у справі № 560/9478/22, від 15 вересня 2023 року у справі № 380/10714/22 та від 18 жовтня 2023 року у справі № 360/17/23.

Як встановлено судом з матеріалів справи, вислуга років позивача складає: у календарному обчисленні 21 рік 04 місяці 01 день, у пільговому обчисленні не має, загальний трудовий стаж 30 років 01 місяць 00 днів, що підтверджується змістом копії витягу з наказу №0096 о/с від 28.09.2021 року та копією подання про призначення пенсії №1337 від 18.10.2021р. (а.с.12,15).

При цьому, згідно змісту копії довідки про проходження служби №6/1561 від 06.09.2023р. та змісту довідки про проходження служби №6/1946 від 20.11.2023р., ОСОБА_1 має право на пільгове обчислення вислуги років із розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби у період з 05.05.2001 до 06.11.2015 (а.с.13, 57-58).

Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні його вимог щодо перерахунку вислуги років із зарахуванням пільгової вислуги років до календарної.

Наведена правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у його постановах від 14.07.2023р. у справі №600/3836/22-а та від 07.09.2023р. у справі №560/9478/22, які підлягають обов`язковому врахуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач у період з 01.09.1994 до 01.07.1999 року навчався у Криворізькому технічному університеті за спеціальністю «Шахтне та підземне будівництво» (а.с.30-32).

Також, з 16.11.1999р. по 20.10.2000р. ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, за час проходження якої позивачеві були присвоєні військові звання рядовий 17.11.1999р. та молодший сержант 19.10.2000р., що підтверджується змістом копії військового квитка позивача (а.с.33-34).

Так, за приписами п.1 Порядку №393 визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується, зокрема, військова служба в Збройних Сила.

Згідно пункту 2 Порядку №393 до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті ж статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, під час призначення пенсії згідно з пунктом а статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Однак, позивачем не надано доказів того, що після закінчення Криворізького технічного університету йому було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ.

Таким чином, відсутні підстави для зарахування періоду навчання позивача в Криворізькому технічному університеті з 01.09.1994 до 01.07.1999 року, до вступу на службу до органів внутрішніх справ для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Щодо періоду проходження строкової військової служби позивачем з 16.11.1999р. по 20.10.2000р., то згідно листа Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1/М-3922/103/05-2023 від 06.09.2023р. період служби в Збройних Силах зараховано позивачеві до календарної вислуги років (а.с.11,53-54).

А отже, виходячи з аналізу вищенаведених норм права та з урахуванням встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо нездійснення перерахунку та зарахування до страхового стажу відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, до календарної вислуги років позивача військової (строкової) служби, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років, у сукупному обчислені 30 повних календарних років, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо не оформлення та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової Довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суми індексації в розмірі 1427,40 грн. для проведення перерахунку пенсії позивачу, суд виходить з наступного.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих поліцейських, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону №2262.

Порядок здійснення перерахунку пенсій військовослужбовців, інших осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону №2262 у тому числі колишніх працівників поліції, врегульовано статтею 63 цього Закону та Порядком №45.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №2262 визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України. Пунктом 4 частини десятої статті 62 цього Закону, якою врегульовані гарантії професійної діяльності поліцейського визначено, що поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Статтею 94 Закону №580-VIII регламентовано грошове забезпечення поліцейських, згідно із частиною першою якої поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (частина друга статті 94 Закону №580-VIII).

Нормативно-правовими актами, якими визначається розмір грошового забезпечення, його складові, умови та порядок його виплати, є Постанова КМУ №988 та Порядок №260, відповідно, якими не передбачено такого додаткового виду грошового забезпечення для перерахунку пенсії як індексація грошового забезпечення.

Разом з цим, відповідно до частини п`ятої статті 94 Закону №580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення) та пенсії.

Економічною підставою для проведення індексації грошових доходів населення згідно зі статтями 4, 6 Закону №1282-ХІІ є факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Також ознаками, що характеризують індексацію доходів громадян, є місце отримання відповідних доходів, а також джерела їх фінансування (частина перша статті 9 Закону № 1282-XII).

Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум при розрахунку пенсії військовослужбовцям, колишнім працівникам органів внутрішніх справ, поліцейським, тощо.

Обов`язковий характер індексації визначається статтею 18 Закону України від 05.10.2000 №2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон №2017-ІІІ), у якій зазначається, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону №2017-ІІІ).

За викладеного, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

В той же час, у рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 4-рп/2015 у справі №1-9/2015 Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення першого речення частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ необхідно розуміти так, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення.

Таким чином, індексація грошового забезпечення не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії на підставі частини третьої статті 63 Закону № 2262.

Поряд з цим, відповідно до статті 64 Закону №2262 у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Підстави для проведення індексації визначено статтею 4 Закону №1282-XII, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок № 1078.

Пунктом 2 постанови № 118 установлено, що з 01.03.2022 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2021 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31.12.2021 відповідно до Закону № 2262-ХІІ, та перерахунку пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім перерахунків пенсії, що проводилися у період з 01.01.2021 до 28.02.2022 за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 63 зазначеного Закону.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Також і п. 2 постанови Кабінет Міністрів України №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - постанова №168), встановлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (Офіційний вісник України, 2022 р., №18, ст.968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що об`єктом здійснення індексації доходів позивача, є його дохід у формі пенсії, а не розмір грошового забезпечення діючого поліцейського за прирівняною посадою, яку обіймав позивач на момент звільнення, а тому, відсутні підстави для врахування індексації цього грошового забезпечення при формуванні довідки для перерахунку його пенсії.

Отже пенсія, яку позивач отримує, є об`єктом індексації, що має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг індексації, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Проведення індексації призначеної (перерахованої) позивачу пенсії (з урахуванням надбавок, доплат та підвищень) є встановленим механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, реалізація якого дає підстави стверджувати про дотримання державних гарантій, спрямованих на підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, у розумінні Закону України від 05.10.2020 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Таким чином, системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що, суми індексації грошового забезпечення поліцейських не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та не підлягають зазначенню у довідці про грошове забезпечення позивача для перерахунку його пенсії.

З аналізу вищенаведених норм права та з урахуванням встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно не було включено до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення суми індексації грошового забезпечення, а відповідно, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо не оформлення та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової Довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суми індексації в розмірі 1427,40 грн. для проведення перерахунку пенсії позивачу, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Наведені висновки відповідають правовим висновкам Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладеним у його постанові від 30.01.2024р. у справі №580/1974/23, що підлягають обов`язковому врахуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, за ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладається на кожну сторону, тобто, у даному випадку, на позивача.

Однак, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність дій відповідача щодо нездійснення перерахунку та зарахування до страхового стажу відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, до календарної вислуги років позивача військової (строкової) служби, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років, у сукупному обчислені 30 повних календарних років; щодо не оформлення та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової Довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суми індексації в розмірі 1427,40 грн. для проведення перерахунку пенсії позивачу, з урахуванням положень чинного пенсійного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, встановлених судом обставин у справі та правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність дій відповідача щодо нездійснення перерахунку та зарахування до страхового стажу відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, до календарної вислуги років позивача військової (строкової) служби, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років, у сукупному обчислені 30 повних календарних років; щодо не оформлення та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової Довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суми індексації в розмірі 1427,40 грн. для проведення перерахунку пенсії позивачу, суд приходить до висновку, що відповідач, вчинивши наведені дії, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом не встановлено порушень прав позивача діями відповідача щодо нездійснення перерахунку та зарахування до страхового стажу відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, до календарної вислуги років позивача військової (строкової) служби, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років, у сукупному обчислені 30 повних календарних років; щодо не оформлення та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової Довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суми індексації в розмірі 1427,40 грн. для проведення перерахунку пенсії позивачу, а тому у задоволенні даних позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Виходячи з того, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо нездійснення перерахунку та зарахування до страхового стажу відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, до календарної вислуги років позивача військової (строкової) служби, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років, у сукупному обчислені 30 повних календарних років; щодо не оформлення та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової Довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суми індексації в розмірі 1427,40 грн. для проведення перерахунку пенсії позивачу (основні вимоги), а, відповідно, і відсутні підстави для задоволення похідних вимог позивача про зобов`язання відповідача оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до п. а статті 12 Закону N2262-XII із зарахуванням до календарної вислуги років періоди служби, а саме: вислугу років за військову (строкову) службу, що становить 1 рік, навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2,5 роки, вислугу років на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, що становить 21 рік (14 років в календарному обчислені та 7 повних років у пільговому обчислені) та вислугу років за службу в поліції, що становить 6 років; оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області станом на час звільнення позивача нову Довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення з включенням до складу зазначених додаткових видів грошового забезпечення суму індексації в розмірі 1427,40 грн. для проведення перерахунку пенсії позивача.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити повністю.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.

Отже, з урахуванням того, що у адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову, то судові витрати позивача по сплаті судового збору слід покласти на позивача згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 134, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва