Справа № 167/74/24
Суддя: Требик В. Б.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/74/24
Номер провадження 2-а/167/2/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Матвійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 1

(м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області Никитюка Олександра Сергійовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області Никитюка О.С., Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУНП у Волинській області) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 13 січня 2024 року серії ЕНА № 1232678.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що постановою інспектора Никитюка О.С. від 13 січня 2024 року серії ЕНА № 1232678 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за порушення п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху керування транспортним засобом марки «Фольксваген» (д.н.з. НОМЕР_1 ), не будучи пристебнутим ременем безпеки. Дану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував. Поліцейський не надав жодних доказів вчинення цього правопорушення позивачем, не роз`яснив його прав та не вручив копію постанови. Крім цього, поліцейський не проводив безперервної відео зйомки події, яка відбувалася 13 січня 2024 року за участю ОСОБА_1 , як це передбачено вимогами п. 5 розділу ІІ Наказу МВС від 18 грудня 2018 року № 1026. Посилань на будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення за

ч. 5 ст. 121 КУпАП оскаржувана постанова не містить. При цьому, візуальне спостереження працівниками Національної поліції за дотриманням учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху не є належними доказами у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, якщо воно не зафіксовано у встановленому законом порядку.

У відзиві на позовну заяву предстаник відповідача ГУНП у Волинській області Ізюмський О.П. вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними. Так, 13 січня 2024 року приблизно о 9 год. 19 хв. інспектор Никитюк О.С. та поліцейський ОСОБА_2 на службовому автомобілі здійснювали патрулювання у с. Копачівка та виявили факт порушення п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Фольксваген». Після зупинки цього транспортного засобу встановлено, що водієм є ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив йому причину зупинки невикористання ременя безпеки під час руху автомобіля, та виніс постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Позивач на місці події не заперечував вчинення цього правопорушення, із передбаченими ст. 268 КУпАП правами ознайомився, про що свідчить його підпис у оскаржуваній постанові, а наведені у позові мотиви незаконності постанови, на переконання представника відповідача, спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Водночас, надати відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які б повністю відображали обставини справи, неможливо у зв`язку з тим, що пройшов значний проміжок часу.

Ухвалою суду від 25 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для виправлення недоліків позовної заяви.

Згідно з ухвалою суду від 29 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ухвали суду від 17 лютого 2024 року до участі в справі залучено другого відповідача ГУНП у Волинській області.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч. 10 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв.

Представник позивача Ткачук О.С., будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Никитюк О.С., будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. У цьому ж клопотанні просить відмовити у задоволенні позовних вимог до нього, оскільки не є належним відповідачем у справі.

Представник відповідача ГУНП у Волинській області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, у відзиві сформовано клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями п. 4 розділу I «Загальні положення» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі Інструкція), визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову в справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема й ч. 5 ст. 121 КУпАП.

За змістом п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема ч. 5 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судом із копії постанови серії ЕНА № 1232678, винесеної 13 січня 2024 року інспектором Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Никитюком О.С., встановлено, що ОСОБА_1 піддано штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5

ст. 121 КУпАП, оскільки він 13 січня 2024 року керував транспортним засобом марки «Фольксваген» (д.н.з. НОМЕР_1 ) та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху.

За змістом п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними.

Нормою ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за порушення правил користування ременями безпеки.

У позовній заяві ОСОБА_1 заперечує допущення ним порушення правил користування ременем безпеки.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

На доданих представником позивача Ткачук О.С. відеозаписах зафіксовано: висунення поліцейським вимоги водію автомобіля марки «Volkswagen»

(д.н.з. НОМЕР_1 ) пред`явити документи (файл VID 28F-00-1818); 2) оголошення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, змісту указаної вище постанови та порядок її оскарження (файл VID 08F-00-1821).

На доданому до відзиву представником відповідача ГУНП у Волинській області Ізюмським О.П. відеозаписі зафіксовано розмову інспектора ОСОБА_3 і Дацика Н.І., у ході якої поліцейський встановлює особу останнього, його дані, повідомляє обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також висловлює йому пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

У долученій до відзиву копії форми № 210236 містяться дані

про винесення інспектором Никитюком О.С. оскаржуваної постанови. З копії супровідного листа Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) ГУНП у Волинській області від 22 лютого 2024 року вбачається, що оскаржувану постанову скеровано для примусового виконання відділу державної виконавчої служби. Копія супровідного листа вказаного органу поліції від 15 січня 2024 року взагналі не містить жодних даних, які стосуються справи про притягнення позивача до адміністартивної відповідальності

за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Інших доказів суду не представлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормою п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС передбачено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Положеннями ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 5 ст. 121 КУпАП (ст. 222 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, із аналізу зазначених норм слідує, що працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і, в даному випадку, не є самостійними суб`єктами владних повноважень, окремо від державного органу.

Виходячи із вище наведеного принципу покладення обов`язку доказування на відповідача, слід констатувати, що відповідач ГУНП у Волинській області не довів суду правомірність винесеної інспектором Никитюком О.С. постанови від 13 січня 2024 року про накладення штрафу на позивача, оскільки не доведено достовірними доказами вчинення ОСОБА_1 порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5

ст. 121 КУпАП тобто порушення правил користування ременями безпеки.

Отже, слід визнати, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне порушення винесена безпідставно і підлягає скасуванню із закриттям справи через відсутність (недоведеність) складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Тому, позов ОСОБА_1 до ГУНП у Волинській області підлягає задоволенню.

Разом з тим, в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області Никитюка О.С. слід відмовити, як до неналежного відповідача.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з копією квитанції від 23 січня 2024 року № 3146-6963-4007-9730

ОСОБА_1 за подання цієї позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі

№ 543/775/17 (провадження № 11-1287апп18) вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

У зазначеній справі за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить

3028 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Дана позовна заява надійшла до суду в електронній формі за підписом представника позивача Ткачук О.С., тому за її подання сплаті підлягав судовий збір в розмірі 484,48 грн. (3028 грн. * 0,2* 0,8).

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУНП у Волинській області мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 484,48 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 241-246, 250 КАС, ч. 5 ст. 121, п. 1 ч. 1 ст. 247,

п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративні правопорушення за ч. 5

ст. 121 КУпАП (серії ЕНА № 1232678) від 13 січня 2024 року, винесену інспектором Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області Никитюком Олександром Сергійовичем відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю (недоведеністю) складу адміністративного правопорушення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області Никитюка Олександра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, як до неналежного відповідача.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області у користь ОСОБА_1 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності

№ 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області Никитюк Олександр Сергійович (Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Незалежності, 93).

Головне управління Національної поліції у Волинській області (місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108604).

Суддя: В.Б. Требик