Справа № 380/3972/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 лютого 2024 рокусправа № 380/3972/24
м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Качур Р.П. одержала позовну заяву Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради до Державної аудиторської служби України про визнання та скасування висновку -

УСТАНОВИЛА:

Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради звернулося із позовною заявою до Державної аудиторської служби України, у якій просить визнати протиправним і скасувати висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі UA-2023-11-20-012599-а, затверджений 05.02.2024.

Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 160 КАС України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника (ч. 3 ст. 55 КАС України).

Згідно п. 1, 2, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до п. 6 ст. 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з п. 8 ст. 18 КАС України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з п. 10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС у добровільному порядку.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.09.2023 року у справі № 204/2321/22 зазначила, що вимога про звернення до суду через підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.09.2023 року у справі № 204/2321/22 чітко визначила, що наведені висновки не стосуються адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи, визначених пунктом 10 Положення № 1845/0/15-21, до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням кваліфікованим електронним підписом учасника справи з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 лютого 2023 року по справі № 640/22119/21, від 22 грудня 2022 року по справі № 640/9207/21, в ухвалі Верховного Суду від 09 січня 2024 року по справі № 380/15591/21.

Разом з тим, позовну заяву Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради подано до Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву не за допомогою підсистеми Електронний суд, а електронною поштою з використанням електронного цифрового підпису.

Отже, представником позивача начальником загального відділу, юрисконсультом Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради використано спосіб звернення до суду з позовною заявою, який не передбачений чинним процесуальним законодавством, а тому наявні підстави для повернення позовної заяви відповідно до п. 3 ч. 4 статті 169 КАС України.

Подібні висновки щодо наслідків звернення до суду з процесуальними документами у спосіб, який не передбачений чинним процесуальним законодавством, викладено в постановах Верховного Суду від 19.10.2023 року у справі № 380/17452/21, від 17.10.2023 року у справі № 380/17418/21, від 04.10.2023 року у справі № 300/2213/23.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 30 листопада 2023 року по справі № 372/1428/22 зазначив, що обмеження, пов`язані з використанням підсистеми «Електронний суд», у тому числі щодо подання процесуальних документів через «Електронний кабінет», є легітимними, пропорційними та не перешкоджають доступу до правосуддя.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 жовтня 2023 року по справі № 300/2213/23, у постанові від 17 жовтня 2023 року по справі № 380/17418/21, у постанові від 19 жовтня 2023 року по справі № 380/17452/21, у постанові від 22 грудня 2022 року по справі № 372/1417/22.

Крім того, використання електронного цифрового підпису врегульовано Законом України «Про електронні довірчі послуги», згідно зі статтею 1 якого автентифікація - це електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Отже, слід розмежовувати спосіб звернення до суду із вимогами до оформлення процесуального документа. Якщо електронний документ підписаний накладенням електронного підпису, який забезпечує ідентифікацію фізичної особи (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб), але електронний підпис накладений без використання підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а процесуальний документ направлений на офіційну електронну адресу суду, то відсутні правові підстави стверджувати, що такий електронний документ не підписаний.

Протилежний підхід нівелює приписи про юридичну силу електронного документа та презумпцію відповідності кваліфікованого електронного підпису власноручному, суперечить частині першій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Вимога про звернення до суду через підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Звернення фізичної особи (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

До вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.09.2023 у справі № 204/2321/22, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Суддею встановлено, що адміністративний позов не підписаний кваліфікованим електронним цифровим підписом, що підтверджується протоколом перевірки цифрового підпису.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, позовну заяву Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради слід повернути як не підписану.

Також суд звертає увагу позивача на те, що він має право звернення до суду після усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Судом встановлено, що позивачем при поданні цього позову до Львівського окружного адміністративного суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 19.02.2024 за платіжними реквізитами: отримувач коштів: ГУК Львiв/Залізничний р-н/22030101; код отримувача: 38008294; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4013951; призначення платежу: «*;101;05447349; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), Львівський окружний адміністративний суд про скасування Висновку від 05.02.2024; ДМГ ДМР через Томашенко І.А.».

Як вже встановлено судом, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн та з урахуванням висновків судді про необхідність повернення позовної заяви позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, відтак Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради має право на повернення йому суми сплаченого судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 55, 57, 59, 169, 171, 248, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Позовну заяву Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради до Державної аудиторської служби України про визнання та скасування висновку повернути позивачу.

2. Повернути Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради (82100 Львівська область м. Дрогобич вул. Трускавецька 4; ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 19.02.2024.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення.

4. Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.П. Качур