Справа № 545/3953/23
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/3953/23
Провадження № 2-а/545/16/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2024 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, інспектора ВМАЗ Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Марченка Андрія Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, інспектора ВМАЗ Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Марченка Андрія Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05 жовтня 2023 року близько 11 години 45 хвилин його автомобіль VOLKSWAGEN CADDY державний номер НОМЕР_1 по вулиці м. Грушевського 2а зупинили працівники поліції, а саме інспектор ВМАЗ УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції Марченко Андрій Сергійович ( надалі Відповідач 2). Відповідач 2, наказав надати посвідчення водія і реєстраційні документи на автомобіль після чого ОСОБА_1 запитав, що він порушив. Відповідач 2 повідомив, що він проїхав перехрестя вул. Данила Апостола і Європейської на червоний сигнал світлофора. Позивачем було запропоновано надати докази мого порушення правил дорожнього руху на, що інспектор почав показувати відео зі свого мобільного телефону. На його запитання чи це його особистий телефон він сказав «да».

Відповідно наказу МВС України N?1026 від 18.12.2018 ОСОБА_1 повідомив поліцейському про заборону використання власних носіїв відеозапису і попросив переглянути відео з реєстратора в їх службовому авто. В цей час до його автомобіля підійшов інший поліцейський який не представився запитав в чому проблема, чому він не надає документи ОСОБА_1 відповів, що хоче побачити відео з його порушенням правил дорожнього руху на відео реєстраторі з якого зі слів ОСОБА_2 дані були скачані на його власний мобільний телефон. Після цієї розмови поліцейські заявили що викликають евакуатор і пішли у службовий автомобіль. ОСОБА_1 взяв зі свого автомобіля посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, поліс обов?язкового страхування і підійшов до авто поліцейських з метою пред?явити їх, але Відповідач 2 наказав йому забрати зі свого автомобіля речі, дружину бо вони визвали евакуатор. На його запитання чим це передбачено інспектори повідомили що відповідно ст.265 КУпАП.

Законом встановлено, що тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, в тому числі за допомогою евакуатора, можливе лише в тому разі, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (частина перша статті 2652 КУпАП, частина друга статті 52 Закону України "Про дорожній рух"). Авто позивача було зупинене ним без порушень ПДР. На його прохання до інспекторів поліції зупинити свої не правомірні дії вони повідомили, що авто буде доставлене на спеціальний майданчик (з їх слів «Діло принципа»). ОСОБА_1 було по телефону 102 повідомлено про неправомірні дії працівників поліції. В цей час для надання позивачу правової допомоги до позивача підійшов його Адвокат Казаков Олег Анатолійович, пред?явив посвідчення адвоката, з метою реалізації конституційного права на захист, на що працівники поліції зреагували агресивно, а саме виражалися в нашу адресу образливими словами, принижували. ОСОБА_3 пред?явив Відповідачу 2 своє водійське посвідчення на право керування автомобілем відповідної категорії та реєстраційні документи на автомобіль ОСОБА_1 для того, щоб авто не загружали на евакуатор (згідно з Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N? 1102, якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу (абзац дев`ятнадцятий пункту 4). До того ж акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, якщо його вже складено, долучається до рапорту поліцейського про факт появи водія на місці правопорушення в момент виконання робіт із завантаження транспортного засобу.

Після приїзду евакуатора державний номер НОМЕР_2 автомобіль ОСОБА_1 був приєднаний тросом до евакуатора для загрузки і подальшого доставлення його автомобіля в невідоме йому місце так як ніяких відповідних документів йому і його адвокату не надавались (акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу). Приїзд слідчо-оперативної групи дане питання не вирішив.

Відповідно до без доказів порушення водієм ПДР, поліцейський не може зупиняти Т3 без підстав визначених ст. 35 Закону України « Про національну поліцію" та безпідставно вимагати пред?явлення відповідних документів визначених в Правилах дорожнього руху.

Незважаючи на не згоду ОСОБА_1 з нібито вчиненим правопорушенням і тим, що його невинність може підтвердити свідок - дружина ОСОБА_4 , відповідач 2 взагалі не реагував на його пояснення.

Відповідач 2 не захотів навіть вислухати позивача та виніс постанову серія БАД №051932 від 05.10.2023 р., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУПАП та наклав стягнення в сумі 510 грн. за нібито вчиненим правопорушенням незважаючи на не згоду ОСОБА_1 і на місці відмовився в присутності адвоката, вручити позивачу вищезазначену постанову, складену відповідачем в порушення ст. 268, 271, 278 - 280 КУпАП.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 визнано винним у вищезазначеному правопорушенні. Вище зазначена постанова отримана ним поштовим відправленням 10.10.2023 р.

Звертає увагу, що в постанові не зазначено час та місце нібито скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУПАП.

Суттю адміністративного правопорушення зазначено наступне: 05.10.2023 року о 11 год. 39 хв. в м. Полтаві водій керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_3 , проїхав регульоване перехрестя вулиць Данила Апостола та Європейська на заборонений сигнал світлофору, а також не пред`явив 1) спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційні документи на т/з, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.8.7.3е та 2.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того невідомо яким чином відповідач 2, ідентифікував особу позивача без пред?явлення посвідчення водія, або будь якого іншого документу , що посвідчує особу.

Незважаючи на не згоду ОСОБА_1 з нібито вчиненим правопорушенням, відповідач відмовився скласти протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 258 КУпАП і на місці виніс вищезазначену постанову.

Також, клопотання ОСОБА_1 про надання йому при розгляді справи про адміністративне правопорушення юридичної допомоги адвоката, не були враховані, також не заслухані покази свідка.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності стало можливим внаслідок протиправних дій Відповідача, які грубо порушили норми чинного законодавства, що регламентують їх діяльність, тим самим порушив законні права і інтереси позивача.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують чи обтяжують відповідальність.., а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи". Ці ж обставини, відповідно ст. 33 КУпАП мають враховуватися і при накладенні адміністративних стягнень.

Крім того, відповідно до ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 має право на правову допомогу при притягненні до адміністративної відповідальності і це його конституційне і законне право було порушено відповідачем, незважаючи на його вимогу про необхідність надання йому юридичної допомоги адвоката при розгляді справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані норми чинного законодавства Відповідачем дотримані не були, чим порушено вимоги ст.245, 252 КУпАП в частині всебічного, повного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що є підґрунтям оцінки доказів та відноситься до основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення мав відбуватись з урахуванням вимог ст.248, 276-282 КУпАП, дотримуючись права особи, що притягується до адміністративної відповідальності на захист. Зокрема, заздалегідь до розгляду справи мали бути сповіщені особи, які беруть участь у справі, в тому числі особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Інспектором, який склав на постанову на ОСОБА_1 ці вимоги закону дотримані не були, а тому він діяв незаконно порушивши конституційні права останнього.

Це суперечить вимогам ст. 252 КУпАП, оскільки орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищезазначені порушення змушують ОСОБА_1 звернутись за захистом своїх прав з даним позовом.

Просить суд його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, скасувати постанову.

Позивач та його представник до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність позов підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд справи у його відсутність прохав в позові відмовити з підстав викладених у відзиві.

Так у відзиві представник відповідача вважає, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки Позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 05.10.2023 об 11 год. 39 хв. в м. Полтава, водій керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_3 , проїхав регульоване перехрестя вул. Данила Апостола та вул. Європейська на заборонний сигнал світлофора, а також не пред?явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 8.7.3 та 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України N?1306 від 10.10.2001 р (далі - ПДР).

Що стосується порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 2.1. (а, б, г) ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобіє на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись із дотриманням вимог ПДР а також пред?явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

Крім того ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов?язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред?являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність з дане порушення передбачена ч. 1 ст.126 КУпАП: керування транспортним засобом особою яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії реєстраційного документана транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового стахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Що стосується порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно в 8.7.3. ПДР сигнали світлофора мають такі значення:

г) жовтий - забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

е) червоний синал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Разом з тим в пункті 8.10 ПР, зазначено, що у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо її немає перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні - перед перехрещуваною проїзною частиною.

Враховуючи вказані вище норми законодавства та положення ст. 36 КУпАП відносно водія було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД N? 051932 за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме 510 грн.

Докази вчиненого порушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення....

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...».

У даному випадку до постанови додається відео фіксація з відеореєстратора по факту порушення ПДР та нагрудної відеокамери (бодікамери) по факту розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, на відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано наступне:

-на відео 1.Відео з відеореєстратора, об 11:39:10 на перехресті вул. Європейська та вул. Данила Апостола вмикається жовтий сигнал світлофора, котрий забороняє рух і попереджує про наступну зміну сигналів світлофора.

Автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_3 ще навіть не під?їхав до світлофора

об 11:39:13 вмикається червоний сигнал світлофора та в цей час VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_3 здійснює проїзд лінії світлофора та виїздить на перехрестя вул. Європейська та вул. Данила Апостола.

-на відео 3. Безпечне місто, з системи «Безпечне місто», ми бачимо, що поліцейський автомобіль виконує маневр розвороту та слідує за автомобілем порушника.

-на відео 5.export-7rggt, о 11:45:10 інспектор підходить до автомобіля порушника представляється та повідомляє причину зупинки транспортного засобу, а саме вказує, що позивач здійснив проїзд перехрестя вул.. Європейська та вул. Д.Апостола на забороняючий сигнал світлофора після чого інспектор ознайомлює водія з відеодоказами порушення.

На місці зупинки позивач зазначає, що завершував маневр тому проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора.

Однак дана думка позивача є хибною з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.10 ПДР України термін маневрування (маневр) це початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з?їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Отже, рух прямо не відноситься до терміну маневр.

Разом з тим слід зазначити, що термін «завершувати» має такі синоніми як доводити виконання, здійснення чого-небудь до остаточного кінця, закінчення, закінчувати. Отже, за умови, що водій виїхав на перехрестя при увімкненому зеленому сигналі світлофора та закінчив проїзд на жовтий чи червоний це вважалось завершенням проїзду перехрестя.

Однак, як вбачається з відеозапису, горить зелений сигнал світлофора, потім вмикається зелений миготливий сигнал, що попереджує про наступну зміну сигналу світлофора, далі вмикається жовтий (є сигналом, що забороняє рух) потім вмикається червоний і в цей час позивач здійснює проїзд перехрестя. Відтак водій виїхав на перехрестя при ввімкненому забороняючому червоному сигналі світлофора тим самим порушив п. 8.7.3 ПДР У країни.

Крім того на відео 5.export-7rggt, о 11:46:53 інспектор прохає водія відповідно до п. 2. 4 ПДР України надати для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак водій відмовляється пред?явити вище зазначені документи, тим самим порушив п. 2.4 ПДР України.

Висновки, що водій на вимогу працівника поліції зобов?язаний пред`явити для перевірки документи зазначені в п. 2.4 ПДР України містять постанови Верховного Суду від 16 серпня 2019 року по справі N? 524/126/17, від 10 вересня 2019 року у справі N?537/2324/17, від 25 вересня 2019 року по справі N? 127/19283/17.

Колегії суддів вважають необґрунтованими доводи позивача, що він мав право не пред?являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, оскільки доводи позивача не грунтуються на вимогах законодавчих актів.

Також Верховний Суд зазначив у постанові від 20.10.2020 у справі № 444/2115/17, невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога грунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.

Відповідачем, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КУпАП надано належні та допустимі докази для доведення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу позивач, до позовної заяви не додає жодних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Що стосується належності доказів по справі.

В позовній заяві позивач вказує, що відео докази вчинення ним правопорушення, на його є не законними, з огляду на те, що інспектор для ознайомлення пред`явив відео докази на екрані особистого телефону.

Відповідно до Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції N? 4/1 від 05.01.2016 року, поліцейський поліції відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення патрульної публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійне виявлення правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів 1 технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої. у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото-і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, враховуючи вище зазначене, інспектору було достатньо наявних доказів, щоб прийняти рішення по справі. Також слід зауважити, що дані докази є допустимими та належними, оскільки зібрані без порушень норм чинного законодавства.

Що стосується розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:

1)неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2)професійно виконувати свої службові обов?язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов?язків, наказів керівництва: поважати і не порушувати прав і свободи людини.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації з нагрудної камери інспектора, а саме відео 5.export-7rggt, об 11:47:58, однак від позивача жодних заяв чи клопотань не надходить.

В позовній заяві представник позивач вказує на те, що інспектор пр. Радченку О. М. не надав можливості, під час розгляду справи скористатися правовою допомогою, тим самим порушив його права.

Однак, необхідно наголосити на тому, що користування такою допомогою е виключно правом особи, обов?язку забезпечити водія такою допомогою на працівників поліції законодавством не покладено.

Позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв?язку. Як вбачається з відеозапису, позивач не прохав зачекати приїзду адвоката. Після винесення постанови адвокат Козаков О. А. прибув на місце зупинки транспортного засобу.

Отже, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор патрульної поліції, не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі.

Таким чином, інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкції ст.122 та ст.126 КУпАП України не передбачають застосування адміністративного затримання особи. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб?єкта владних повноважень.

У відповідності до ст. 252 КУпА та п. 10 розділу 3 Інструкції, при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи. передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з?ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає гр. ОСОБА_1 адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Це є дуже важливим чинником у вирішенні питання про оцінку доказів,адже правосвідомість це ставлення особи до права, його ролі у суспільстві.

Відтак, виносячи постанову, інспектор законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та дотримався всіх передбачених чинним законодавством процедур розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушив жодних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та своїми діями під час відповідальності в повній мірі.

Після винесення постанови, позивача було ознайомлено з її змістом, що підтверджується матеріалами відео фіксації з нагрудної камери інспектора, відео 6. export-7rggt, o 12:21:00.

Щодо складання протоколу.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 за N? 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ,... частинами першою, другою, третьою і п?ятою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Також відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Що стосується вимог до змісту постанови.

Вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення вказані у ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

-дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

-транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

-технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

-відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вказаним вимогам, усі обов?язкові реквізити вказані, всі графи постанови чітко заповнені. У постанові чітко описано допущене порушення і є посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено відповідальність за вказане діяння, а саме ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що у відзиві Відповідача 1 жодним чином не скасовані доводи Позивача про те, що: На вимогу Позивача, озвучити причини зупинки, надати докази порушення ПДР, як обов?язкові елементи пред?явлення відповідних документів, цього Відповідачем 2 зроблено не було. На вимогу надати правову допомогу адвоката при розгляді справи про адмін. Правопорушення, було відмовлено. Яким чином Відповідач 2 ідентифікував особу Позивача, який нібито не пред?явив посвідчення водія і якого притягнув до адміністративної відповідальності невідомо і у відзиві цей основоположний факт не зазначений. Надані матеріали відео фіксації тільки підтверджують неправомірність дій Відповідачів і обґрунтованість позовних вимог Позивача.

У відповідь на відзив від представника відповідача на адресу суду надійшло заперечення в якому зазначено наступне. В даній відповіді на відзив позивач вказує, що не було озвучено причину зупинки. Дане твердження спростовується матеріалами відеофіксації, позивачу було повідомлено, що зупинили його за порушення правил дорожнього руху України, а саме п.8.7.3 (проїзд перехрестя вул. Д. Апостола та вул. Європейська на забороняючий сигнал світлофора). Отже, зупинку транспортного засобу було здійснено у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» якою встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Щодо встановлення особи водія. Як зазначено в п. 4 «Особа, щодо якої розглядається справа (серія та номер документа, що посвідчує особу)» оскаржуваної постанови, зазначено ІПНП, що розшифровується як «Інформаційно-пошукова система Національної поліції».

Користування такими базами даних визначено ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію» Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення.

???Поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом.

???Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності:

1)формує реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України;

2)користується рестрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади;

3)здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу;

4)здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.

Враховуючи вище зазначене, постанова винесена відповідно до ст.ст. 222, 283, 284 КУПАП, є законною, обгрунтованою та справедливою.

Відповідач інспектор ВМАЗ Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Марченко А.С. до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Зважаючи на те, що сторони висловили свою позицію, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено,згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 051932 від 05.10.2023 року ОСОБА_1 05.10.2023 року о 11 год. 39 хв. в м. Полтаві керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_3 , проїхав регульоване перехрестя вулиць Данила Апостола та Європейська на заборонений сигнал світлофору, а також не пред`явив 1) спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційні документи на т/з, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.8.7.3е та 2.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн..

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За частиною 2 ст. 122 КУпАП наступає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У позовній заяві позивач зазначає, що порушень правил дорожнього руху, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, він не вчиняв, а вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності інспектором поліції було винесено з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Також суд звертає увагу, що відповідач на підтвердження правомірності оскарженої постанови зазначив, що вказане адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписом, долученим до відзиву на позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Крім того, позивач зазначає, що Інспектор поліції наказав йому надати посвідчення водія і реєстраційні документи на автомобіль після чого ОСОБА_1 запитав, що він порушив. Відповідач 2 повідомив, що він проїхав перехрестя вул. Данила Апостола і Європейської на червоний сигнал світлофора. Позивачем було запропоновано надати докази порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху на, що інспектор почав показувати відео зі свого мобільного телефону. На його запитання чи це його особистий телефон він сказав «да».

Відповідно наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 ОСОБА_1 повідомив поліцейському про заборону використання власних носіїв відеозапису і попросив переглянути відео з реєстратора в їх службовому авто. В цей час до його автомобіля підійшов інший поліцейський який не представився запитав в чому проблема, чому він не надає документи ОСОБА_1 відповів, що хоче побачити відео з його порушенням правил дорожнього руху на відео реєстраторі з якого зі слів ОСОБА_2 дані були скачані на його власний мобільний телефон.

Із матеріалів відеозапису вбачається, що Інспекторами поліції порушені норми Закону України «Про національну поліцію», зокрема вони звертаючись до особи не пред`явили на вимогу ОСОБА_1 службове посвідчення, таким чином не надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією. Пізніше Інспектор поліції пред`явив своє посвідчення тільки на вимогу адвоката позивача ОСОБА_3 .

Після того, поліцейські заявили що викликають евакуатор і пішли у службовий автомобіль. ОСОБА_1 взяв зі свого автомобіля посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, поліс обов?язкового страхування і підійшов до авто поліцейських з метою пред?явити їх, але Відповідач 2 наказав йому забрати зі свого автомобіля речі, дружину бо вони визвали евакуатор. На його запитання чим це передбачено інспектори повідомили що відповідно ст.265 КУпАП.

Законом встановлено, що тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, в тому числі за допомогою евакуатора, можливе лише в тому разі, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (частина перша статті 2652 КУпАП, частина друга статті 52 Закону України "Про дорожній рух"). Авто позивача було зупинене ним без порушень ПДР. Відповідно до без доказів порушення водієм ПДР, поліцейський не може зупиняти Т3 без підстав визначених ст. 35 Закону України « Про національну поліцію" та безпідставно вимагати пред?явлення відповідних документів визначених в Правилах дорожнього руху.

З матеріалів відеозапису вбачається, що позивач ОСОБА_1 завершував маневр перетину перехрестя на жовтий сигнал світлофору, що відповідно до п. 8.11 ПДР дозволяє не вдаючись до екстреного гальмування за умови безпеки дорожнього руху завершити проїзд перехрестя.

Пунктом 8.11 ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

З відеозапису дослідженого судом під час розгляду даної справи встановлено, що він фіксує момент проїзду перехрестя автомобілем позивача і що останній не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування.

Надаючи оцінку обставинам, зафіксованим вказаним відеозаписом, суд виходив з того, що автомобіль позивача розпочав рух на перехресті на зелене миготливе світло та, з урахуванням дорожньої обстановки, позивач не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому позивач продовжив рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР України.

Надалі на прохання позивача ОСОБА_1 до інспекторів поліції зупинити свої не правомірні дії вони повідомили, що авто буде доставлене на спеціальний майданчик (з їх слів «Діло принципа»). ОСОБА_1 було по телефону 102 повідомлено про неправомірні дії працівників поліції. В цей час для надання позивачу правової допомоги до позивача підійшов його Адвокат Казаков Олег Анатолійович, пред?явив посвідчення адвоката, з метою реалізації конституційного права на захист, на що працівники поліції зреагували агресивно, а саме виражалися в нашу адресу образливими словами, принижували. ОСОБА_3 пред?явив Відповідачу ОСОБА_2 своє водійське посвідчення на право керування автомобілем відповідної категорії та реєстраційні документи на автомобіль ОСОБА_1 для того, щоб авто не загружали на евакуатор (згідно з Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N? 1102, якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу (абзац дев`ятнадцятий пункту 4). До того ж акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, якщо його вже складено, долучається до рапорту поліцейського про факт появи водія на місці правопорушення в момент виконання робіт із завантаження транспортного засобу.

Після приїзду евакуатора державний номер НОМЕР_2 автомобіль ОСОБА_1 був приєднаний тросом до евакуатора для загрузки і подальшого доставлення його автомобіля в невідоме йому місце так як ніяких відповідних документів йому і його адвокату не надавались (акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу). Приїзд слідчо-оперативної групи дане питання не вирішив.

Відповідач ОСОБА_2 не захотів навіть вислухати позивача та виніс постанову серія БАД №051932 від 05.10.2023 р., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУПАП та наклав стягнення в сумі 510 грн. за нібито вчиненим правопорушенням незважаючи на не згоду ОСОБА_1 і на місці відмовився в присутності адвоката, вручити позивачу вищезазначену постанову, складену відповідачем в порушення ст. 268, 271, 278 - 280 КУпАП.

Даний факт підтверджується відеозаписом де чітко видно що розгляд справи відбувся у відсутність позивача, пояснення у позивача не відбирались, чим порушили ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Крім того, в постанові не зазначено час та місце нібито скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУПАП. Таким чином, невідомо як відповідач ОСОБА_2 , ідентифікував особу позивача без пред?явлення посвідчення водія, або будь якого іншого документу , що посвідчує особу. Незважаючи на не згоду ОСОБА_1 з нібито вчиненим правопорушенням, відповідач відмовився скласти протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 258 КУпАП і на місці виніс вищезазначену постанову.

Також, клопотання ОСОБА_1 про надання йому при розгляді справи про адміністративне правопорушення юридичної допомоги адвоката, не були враховані, також не заслухані покази свідка. Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало можливим внаслідок протиправних дій Відповідача, які грубо порушили норми чинного законодавства, що регламентують їх діяльність, тим самим порушив законні права і інтереси позивача.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують чи обтяжують відповідальність.., а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи". Ці ж обставини, відповідно ст. 33 КУпАП мають враховуватися і при накладенні адміністративних стягнень.

Крім того, відповідно до ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 має право на правову допомогу при притягненні до адміністративної відповідальності і це його конституційне і законне право було порушено відповідачем, незважаючи на його вимогу про необхідність надання йому юридичної допомоги адвоката при розгляді справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані норми чинного законодавства Відповідачем дотримані не були, чим порушено вимоги ст.245, 252 КУпАП в частині всебічного, повного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що є підґрунтям оцінки доказів та відноситься до основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення мав відбуватись з урахуванням вимог ст.248, 276-282 КУпАП, дотримуючись права особи, що притягується до адміністративної відповідальності на захист. Зокрема, заздалегідь до розгляду справи мали бути сповіщені особи, які беруть участь у справі, в тому числі особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Інспектором, який склав на постанову на ОСОБА_1 ці вимоги закону дотримані не були, а тому він діяв незаконно порушивши конституційні права останнього.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення складено відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 10.05.2018 р. №760/9462/16-а складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст.251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанову винесено з порушенням вимог ст. порушення ст. 268, 271, 278 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 7 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльність не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вважає не виправданим.

Так приймаючи рішення в справі суд звертає увагу на ту обставину , що на наданому відповідачем відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_1 оголошується складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та поліцейський ОСОБА_2 оголосив фабулу постанови не перейшовши до роз`яснення прав особі передбачених ст.. 268 КУпАП в цей час до місця події підходить особа, яка надавши на огляд поліцейському посвідчення на ім.»я адвоката Казакова О.А. вказує на те, що ОСОБА_1 не відмовляється давати пояснення та намагається з`ясувати чи були роз`яснені права ОСОБА_1 на що поліцейський вказує, що справа вже розглянута і розцінює дії ОСОБА_1 як відмову давати пояснення та отримувати та підписувати постанову на що на відеозаписі чітко видно, що адвокат Казаков О.А. вказує на те, що ОСОБА_1 буде діяти в межах закону та надасть пояснення прохаючи поліцейського надати аркуш паперу для надання змістовних письмових пояснень з приводу події , що відбулася оскільки в постанові про адміністративне правопорушення недостатньо місця для написання всіх аргументів щодо складення постанови. На що поліцейський ОСОБА_2 грубо ігноруючи права особи та адвоката вказує на те, що такі дії розцінює як відмову про надання письмових пояснень та вказуючи , що дана обставина буде зафіксована в постанові. Суд звертає увагу на грубі порушення поліцейським ОСОБА_2 прав особи щодо не надання можливості надати письмові пояснення з приводу розгляду справи як і порушень законних прав адвоката який наполягав на наданні ґрунтовних письмових пояснень так і сфальшуванні фактів зокрема про роз`яснення прав особі передбачених ст.. 268 КУпАП хоча такого роз`снення не відбувалося.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем не надано до суду належного доказу на підтвердження тієї обставини, що саме автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перетнув перехрестя на забороняючий (червоний) сигнал світлофора оскільки з наданого відеозапису неможливо встановити чітко номерний знак автомобіля. Також як видно з відеозапису наданого відповідачем після перетину перехрестя автомобілем червоного кольору, що рухається в зустрічному напрямку , завершує маневр автомобіль стоячий перед поліцейським автомобілем, що є незрозумілим переслідування особи яка рухалась на червоному автомобілі та невжиття заходів реагування щодо особи яка завершувала маневр на автомобілі , що знаходився попереду службового автомобіля.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушень належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, грубі порушення допущені поліцейськими при розгляді адміністративного матеріалу щодо ненадання можливості особі в наданні змістовних пояснень щодо події та фактичному перешкоджанні адвокату в здійсненні професійної діяльності а саме не наданні повної інформації на його усне звернення щодо події яка мала місце та позбавленні можливості конфіденційної бесіди з особою щодо якої розглядається справа а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №051932 від 05.10.2023 року слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст. 139 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, оскільки при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, його належить стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 18, 158, 163, 167, 185, 186, 254,286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 051932 від 05.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510грн.00коп. , а справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення..

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при проголошенні у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. Г. Потетій