Справа № 420/23116/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 лютого 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду частини позовних вимог по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 05 вересня 2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 , в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а саме: Військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 15.01.2022 по 05.06.2023 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з 15.01.2022 по 05.06.2023;

2. Визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а саме Військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані 28 календарних дні щорічної основної відпустки за період з 15.01.2022 по 31.12.2022 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 вчинити певні дії, а саме: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані 28 календарних дні щорічної основної відпустки за період з 15.01.2022 по 31.12.2022;

3. Визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а саме Військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 05.06.2023 до 19.07.2023 згідно із вимогами статті 117 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», та зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 вчинити певні дії, а саме: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки, тобто з 05.06.2023 до 19.07.2023 згідно із вимогами статті 117 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.05.2023 за № 115-РС її звільнено з військової служби у Збройних Силах України в запас за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через сімейні обставини або інші поважні причини). Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 05.06.2023 за № 164 позивача виключено зі списків особового складу частини та знято зі всіх видів забезпечення. 27.06.2023 позивач звернулась до військової частини НОМЕР_3 із заявою щодо нарахування та виплати компенсації вартості за неотримане речове майно, а також нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік. Військовою частиною НОМЕР_3 повідомлено (лист від 24.07.2023 за вих. № 2381), що грошова компенсація за неотримане речове майно не проводилась, оскільки під час проходження військової служби позивач не зверталась з рапортом про її отримання. Відомості щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік у наказі військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 05.06.2023 за № 164 не зазначені, оскільки це не передбачено Інструкцією з діловодства в Збройних Силах України.

Ухвалою судді від 11.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у порядку статті 262 КАС України.

31.10.2023 року до суду надійшов (вх..№37547/23) відзив військової частини НОМЕР_3 в якому відповідач просить залучити до участі в справі у якості співвідповідача Військову частину НОМЕР_1 та відмовити у задоволенні позову.

07.11.2023 до суду від представника позивача - адвоката Завгороднього І.В., надійшла (вх..№ЕС/14136/23) відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 13.11.2023 задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі № 420/23116/23 в якості співвідповідача військову частину НОМЕР_1 . Розпочато розгляд адміністративної справи № 420/23116/23 спочатку.

29.12.2023 до суду надійшов відзив (вх..№47426/23) військової частини НОМЕР_1 з проханням відмовити у задоволенні позову та в порядку ч. 4 ст. 123 КАС України розглянути питання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовної вимоги «про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, a саме: Відповідача-1 щодо нарахування та виплати Позивачу грошової компенсації вартості за не отримане речове майно за період з 15.01.2022 по 05.06.2023 та зобов`язання Відповідача-1 вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити Позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з 15.01.2022 по 05.06.2023», у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

08.01.2024 до суду надійшла заява (вх..№ЕС/932/24) представника позивачки адвоката Завгороднього І.В., про поновлення процесуального строку з проханням поновити пропущений строк на звернення до суду.

Ознайомившись з доводами військової частини НОМЕР_1 в контексті обставин справи, суд зазначає наступне.

Так, питання строків звернення до адміністративного суду врегульовано приписами статті 122 КАС України, згідно із частиною першою якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший).

За правилами частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу приписів частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу; з аналізу приписів Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444, Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, висновується, що грошова компенсація за неотримане речове майно виплачується після звільнення зі служби і речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю; речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Подібний висновок міститься у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року в справі №480/3105/19, у якій вирішувалося питання наявності чи відсутності підстав для застосування статей 116, 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати (несвоєчасної виплати) військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Виплата компенсації за неотримане речове майно повинна здійснюватися після звільнення військовослужбовця зі служби, також відомості про останню зазначаються у документах, які оформляються під час такого звільнення (в тому числі у речовому атестаті). За таких обставин, про відсутність виплати спірної компенсації за неотримане речове майно позивач повинна була дізнатися саме у момент звільнення з військової служби та проведення відповідних розрахунків з нею.

Між тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 Кодексу Законів про працю України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Отже, помилковими є доводи в/ч НОМЕР_1 щодо місячного строку встановленого для звернення до суду з вимогами про отримання грошової компенсації за неотримане речове майно, оскільки законодавцем вказаний строк встановлено у три місяця з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.

Як слідує із матеріалів справи №420/23116/23, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2023 №164 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.

15.07.2023 до військової частини НОМЕР_3 надійшла заява ОСОБА_1 щодо виплати їй грошової компенсації за неотримане речове майно (а.с.24).

25.07.2023 ОСОБА_1 особисто отримала відповідь в/ч НОМЕР_3 від 24.07.2023 на свою заяву від 15.07.2023 про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.

05 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з даним позовом, у якому серед іншого просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 15.01.2022 по 05.06.2023 та зобов`язати військову частину НОМЕР_3 вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з 15.01.2022 по 05.06.2023.

У даному випадку строк звернення до суду із цим позовом необхідно обраховувати з 06.06.2023 наступний день після звільнення.

Таким чином, звернувшись до суду 05.09.2023 позивачкою не пропущено встановлений тримісячний строк на заявлення вимог щодо нарахування та виплати грошової компенсації вартості за не отримане речове майно.

З огляду на викладене, суд відмовляє в/ч НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду в частині вимог щодо компенсації вартості за неотримане речове майно у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду, оскільки позивачкою вказаний строк не був пропущений.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240- 243, 248, 256, 294 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання (вх..№47426/23) військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду по справі 420/23116/23 в частині вимог щодо грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду - відмовити.

У задоволенні заяви (вх..№ЕС/932/24 від 08.01.2024) представника позивачки адвоката Завгороднього І.В., про поновлення процесуального строку відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА