Справа № 140/1721/24
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/1721/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І.,

представника позивача Мельничука М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дуда Юрій Миколайович, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дуда Юрій Миколайович, про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця у ВП 9644008 щодо примусового виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі №140/6901/21, щодо невиконання вимог Закону України Про виконавче провадження; зобов`язання державного виконавця у ВП 9644008 по примусовому виконанні рішення суду від 08.04.2022 у справі №140/6901/21, винести постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначити вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередити про кримінальні відповідальність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 № 140/6091/21 зобов`язано Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з 03 червня 2021 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі, що дорівнює 40 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

15.08.2022 виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

16.08.2022 відповідачем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Жодних інших дій, передбачених Законом України Про виконавче провадження, виконавцем протягом півтора року вчинено не було.

Також листом від 12.10.2023 Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області повідомило позивача про те, що на виконання рішення суду від 08.04.2022 № 140/6091/21 проведено нарахування з 03.06.2021 по 08.02.2022 у сумі15142,82 грн. Виплата буде проведена по мірі надходження коштів на зазначені цілі.

22.11.2023 позивач подав заяву державному виконавцю про вжиття всіх передбачених Законом України Про виконавче провадження заходів і тільки лише 05.02.2024 державний виконавець виніс вимогу.

На переконання позивача державний виконавець був зобов`язаний у ВП 9644008 по примусовому виконанні рішення суду від 08.04.2022 у справі №140/6901/21, винести постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначити вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередити про кримінальні відповідальність.

З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи з урахуванням глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 28.02.2024 представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, оскільки державним виконавцем у зв`язку з надходженням виконавчого документу 16.08.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У зв`язку з відсутністю актуальної інформації про стан виконання рішення суду на адресу боржника державним виконавцем було надіслано вимогу від 05.02.2024 за №3693, якою забов`язано боржника вжити вичерпних заходів щодо виконання рішення суду. Позивачу проведено нарахування щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва. Такі виплати не проведено через відсутність бюджетних асигнувань. Оскільки боржником проведено відповідні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, а відсутність коштів для здійснення виплат у боржника є поважною причиною невиконання рішення суду, то підстави для винесення постанови про накладення штрафу на боржника на даний час відсутні. З врахуванням викладеного просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 № 140/6091/21 зобов`язано Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з 03 червня 2021 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі, що дорівнює 40 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

15.08.2022 виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

16.08.2022 відповідачем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Листом від 12.10.2023 Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області повідомило позивача про те, що на виконання рішення суду від 08.04.2022 № 140/6091/21 проведено нарахування з 03.06.2021 по 08.02.2022 у сумі15142,82 грн. Виплата буде проведена по мірі надходження коштів на зазначені цілі.

22.11.2023 позивач подав заяву державному виконавцю про вжиття всіх передбачених Законом України Про виконавче провадження заходів.

05.02.2024 державний виконавець виніс вимогу.

На переконання позивача державний виконавець був зобов`язаний у ВП 9644008 по примусовому виконанні рішення суду від 08.04.2022 у справі №140/6901/21, винести постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначити вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередити про кримінальні відповідальність, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до поданого 15.08.2022 виконавчого листа, 16.08.2022 відповідачем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Листом від 12.10.2023 Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області повідомило позивача про те, що на виконання рішення суду від 08.04.2022 № 140/6091/21 проведено нарахування з 03.06.2021 по 08.02.2022 у сумі15142,82 грн. Виплата буде проведена по мірі надходження коштів на зазначені цілі.

Також 05.02.2024 державний виконавець виніс вимогу.

Згідно з статтею 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Права виконавця під час здійснення виконавчого провадження передбачено частиною 3 статті 18 Закону.

Зокрема, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з статтею 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже накладення штрафу є одним із прав державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, одним з дискреційних повноважень державного виконавця.

Суд не вправі втручатися у дискреційні повноваження державного виконавця.

Суд зазначає, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже рішення щодо накладення на боржника штрафу є правом державного виконавця, а не його обов`язком, належить до дискреційних повноважень державного виконавця, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

З врахуванням викладеного взаємопов`язанні позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця у ВП 9644008 щодо примусового виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі №140/6901/21, щодо невиконання вимог Закону України Про виконавче провадження; зобов`язання державного виконавця у ВП 9644008 по примусовому виконанні рішення суду від 08.04.2022 у справі №140/6901/21, винести постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначити вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередити про кримінальні відповідальність задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про виконавче провадження, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дуда Юрій Миколайович, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, 1, ).

Головуючий-суддя В.Д. Ковальчук