Справа № 160/33785/23
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
25 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 періодів провадженні підприємницької діяльності з 13.09.1995 по 11.07.2001 (05 років 09 місяців 29 днів) та з 19.07.2005 по 31.12.2016 (11 років 05 місяців 13 днів) загалом 17 років 03 місяці 12 днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 періоди провадження підприємницької діяльності з 13.09.1995 по 11.07.2001 (05 років 09 місяців 29 днів) та з 19.07.2005 по 31.12.2016 (11 років 05 місяців 13 днів) загалом 17 років 03 місяці 12 днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 про призначення пенсії за віком від 08.08.2023 та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом правової оцінки доказів наданих у цій справі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначити ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 дату виникнення права на пенсію з 08 серпня 2023 року та провести нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 саме з 08 серпня 2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
25.01.2024 року на адресу суду від відповідача-2 надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач-2 просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що ОСОБА_1 08.08.2023 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.
Пунктом 4.7. передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданий документів органом, що призначає пенсію.
З огляду на це, оскаржуване рішення приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
За результатами розгляду документів, до страхового стажу позивача період здійснення підприємницької діяльності з 13.09.1995 року по 11.01.2018 року зараховано відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Індивідуальні відомості про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, подані страхувальником ОСОБА_1 наявні лише за травень, липень, серпень та вересень 2007 року; квітень 2008; з січня 2017 року по січень 2018.
Враховуючи вищевикладене, при визначенні права на призначення пенсіїза віком з урахуванням норм відповідно до абзацу 1 пункту7 3-1 Прикінцевих положень Закону №1058, шляхом зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 13.07.1995 по 11.07.2001, з 19.07.2005 по 30.07.2007, з 01.06.2007 по 30.06.2007, з 01.10.2007 по 31.03.2008, з 01.05.2008 по 31.12.2016 у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхового внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування законні підстави відсутні.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив на позовну заяву у встановлений строк не подано, тому суд керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Враховуючи екстериторіальний принцип заява позивача від 08.08.2023 року про призначення пенсії за віком була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
В рішенні, зокрема зазначено, що вік заявниці 60 років. Стаж для визначення права становить 22 роки 9 місяців 23 дні. Не працює.
Відповідно до ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та наявного страхового стажу з 01 січня 2023 року по 31.12.2023 року - не менше 30 років.
Згідно наданих документів, та даними індивідуальні відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, стаж для визначення права заявниці складає 22 роки 9 місяців 2 дні, що є недостатнім для права на призначення пенсії за віком.
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу від 23 років. У разі відсутності необхідного страхового стажу право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу від 15 років.
Всі інші періоди за наданими заявницею документами, та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб до страхового стажу зараховані.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».
Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
При цьому пунктом 2 частини 1 статті 11 Закону № 1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з пунктом 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:
1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Статтею 26 Закону № 1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Наявність страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Як встановлено судом вище, позивач досяг 60 років 07.01.2023 року, а тому для призначення позивачу пенсії за віком необхідно наявність страхового стажу не менше 30 років.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
З огляду на вказане до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:
- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;
- з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків;
- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК);
- з 01 травня 1993 для осіб, які обрали загальний спосіб оподаткування, період провадження підприємницької діяльності до 01 липня 2000 зараховується до страхового стажу за умови надання особою документів про сплату страхових внесків, а з 01 липня 2000 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням загальної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з Законом № 1058-IV за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, береться за основу отриманий ними дохід за відповідний місяць (частина третя статті 20 Законом № 1058-IV).
Обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.
Судом згідно з розрахунку стажу встановлено, що до страхового стажу позивача частково зараховано період здійснення підприємницької діяльності, а саме зараховано періоди з 01.05.2007 року по 31.05.2007 року, 01.07.2007 року по 30.09.2007 та з 01.04.2008 року по 30.04.2008 року.
Суд зазначає, що позивач на підтвердження наявності підстав для зарахування періодів заняття підприємницькою діяльністю надав до органу ПФУ відповідні документи для підтвердження стажу роботи для призначення пенсії
Позивач перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Нікопольській ДПІ (м. Нікополь) як фізична особа - підприємець з 13.09.1995 року по 11.01.2018 року.
З 13.09.1995 року по 30.04.1998 року здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.
З 01.05.1998 року по 31.12.1998 здійснювала підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.
З 01.01.1999 року по 31.07.2001 року здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.
З 01.08.2001 року по 30.11.2001 року здійснювала підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.
З 01.12.2001 року по 31.10.2002 року здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.
З 01.11.2002 року по 30.11.2002 року здійснювала підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.
З 01.12.2002 року по 30.04.2007 року здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.
З 01.05.2007 року по 31.05.2007 року здійснювала підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.
З 01.06.2007 року по 30.06.2007 року здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.
З 01.07.2007 року по 30.09.2007 року здійснювала підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку.
З 01.10.2007 року по 31.03.2008 року здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.
З 01.04.2008 року по 30.04.2008 року здійснювала підприємницьку діяльність за умовами фіксованої плати фіксованого розміру прибуткового податку
З 01.05.2008 року по 11.01.2018 року здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.
25.10.2023 року позивач звернулася до Головного управлінням ДПС у Дніпропетровській області із заявою, в якій просила надати довідку про відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів під час перебування на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що для отримання довідки, платник подає заяву про надання довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи встановленої форми згідно додатку 2 до Порядку.
Заява складається з обов`язковим посиланням на відповідний нормативно-правовий акт, положеннями якого передбачено необхідність підтвердження відсутності заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи та. зазначенням найменування суб`єкта (підприємства, установи, організації), до якого (якої) Довідку буде подано платником. Довідка надається лише за умови подання платником належним чином оформленої заяви.
Відповідно до статей 269 та 292 Переліку № 578/5 термін зберігання документів (акти, довідки, відомості, платіжні реєстри, довіреності, листи) про надходження податків і зборів (обов`язкових платежів) у бюджети та державні цільові фонди та особових рахунків платників податків і зборів (обов`язкових платежів) становить 5 років.
Згідно пункту 1.8 Переліку № 578/5 строки зберігання типових документів на електронних носіях відповідають строкам зберігання аналогічних документів на паперових носіях.
Також, відповідно до Закону України від 04 липня 2013 № 406-УП «Про внесення змій до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи», Закону України від 08 липня 2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Указу Президента України від 24.12.2012 № 726/202 «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органами ДПС України здійснюється починаючи з 01.10.2013 року.
Виходячи з вищевикладеного, надати інформацію згідно даних інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС (далі - ІКС) щодо наявності (відсутності) заборгованості з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове, державне соціальне страхування у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 13.09.1995 по 30.09.2013 не маєдуюжливості. Також, відсутня інформація згідно ІКС щодо наявності (відсутності) заборгованості з податків і зборів по ОСОБА_1 за період з 13.09.1995 по 31.12.2012.
У період з 01.10.2013 по. 11.01.2018, згідно ІКС, у платника податків фізичної особи ОСОБА_1 відсутня заборгованість по розрахункам з бюджетом з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове, державне соціальне страхування. У період з 01.01.2013 по 11.01.2018, згідно ІКС, у платника податків фізичної особи ОСОБА_1 відсутня заборгованість по розрахункам з бюджетом з податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.
Крім того, суд зауважує, що відповідачами не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які свідчать про те, що позивач у періоди з 13.09.1995 по 11.07.2001 та з 19.07.2005 по 31.12.2016 не проводив сплату страхових внесків.
Більш того, жодних доказів про застосування фінансових санкцій до позивача за несплату страхових внесків, відповідачами також суду не надано.
Отже, відповідачами не наведено жодних порушень з боку позивача, які б відповідно до чинного законодавства стали підставою для не зарахування до страхового стажу періодів провадження ним підприємницької діяльності.
Вказане свідчить про необхідність зарахування періодів провадження підприємницької діяльності, за які позивачем сплачено страхові внески, до його страхового стажу.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначити ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 дату виникнення права на пенсію з 08 серпня 2023 року та провести нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 саме з 08 серпня 2023 року, суд зазначає наступне.
Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що питання призначення, нарахування та виплати пенсії, є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодовирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у вказаній частині позовних вимог.
Щодо підстав зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 08.08.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви від 08.08.2023 року та винесення спірного рішення за вказаною заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок повторно розглянути заяву позивача від 08.08.2023 року про призначення пенсії за віком саме на відповідача 2, як визначений суб`єкт призначення.
Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Враховуючи викладене та задоволення адміністративного позову в основній частині вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073,60 грн., підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Керуючись статями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди провадження підприємницької діяльності з 13.09.1995 по 11.07.2001 (05 років 09 місяців 29 днів) та з 19.07.2005 по 31.12.2016 (11 років 05 місяців 13 днів) загалом 17 років 03 місяці 12 днів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком від 08.08.2023 року, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник