Справа № 380/29207/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 рокусправа №380/29207/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся Личаківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (далі - позивач, Личаківський відділ соціального захисту) з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якій просить: скасувати постанову від 21.11.2023 ВП №71002587 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою суду від 15.12.2023 позовну заяву залишено без руху.

Позивач у встановлений строк недоліки позовної заяви усунув належним чином, надав докази сплати судового збору.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення суду проведено перерахунок одноразової грошової допомоги до 5 травня стягувачу за 2022 рік. Недоотримана сума щорічної допомоги до 5 травня за 2022 рік становить 8179,00 грн. Позивач зазначає, що включив ОСОБА_1 у список за черговістю виконання рішень суду. Невиплата в повному обсязі перерахованої допомоги за згаданим рішенням суду зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення у зазначеній частині, а причини його невиконання є поважними.

Ухвалою суду від 21.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Протокольною ухвалою від 24.01.2024 суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою від 14.02.2024 суд допустив заміну відповідача на належного Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Відповідач відзиву на позов у встановлений строк не подав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Третя особа, ОСОБА_1 , письмових пояснень по суті спору не надав.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Третя особа у судовому засіданні проти позову заперечив.

Відповідач явку представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на викладене, з`ясувавши думку учасників, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд дослідив зміст позовних вимог та наданих доказів, з`ясував фактичні обставини справи, та,

в с т а н о в и в :

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/9993/22 від 28.07.2022 зобов`язано Личаківський відділ соціального захисту нарахувати та виплатити ОСОБА_1 учаснику бойових дій недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

З метою виконання судового рішення (в частині нарахування допомоги) Личаківським відділом соціального захисту здійснено нарахування допомоги.

Відповідно до проведеного боржником нарахування/розрахунку, розмір допомоги, що підлягає виплаті стягувачу становить 8179,00 грн.

14.03.2023 на адресу Личаківського відділу соціального захисту надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2023 (ВП №71002587) щодо зобов`язання Личаківського відділу соціального захисту нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених коштів допомоги, а також постанова про стягнення виконавчого збору від 10.02.2023 та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.02.2023.

Згідно з Положенням про департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Львівської облдержадміністрації від 01.02.2018 №91/0/5-18 (далі - Департамент) основним завданням Департаменту є забезпечення реалізації державної соціальної політики на відповідній території у сфері соціального захисту населення, що включає забезпечення реалізації державної політики у сфері соціальної підтримки населення, у тому числі ветеранів війни.

З метою повного та належного виконання судового рішення та вимог державного виконавця на адресу Департаменту скеровано інформацію з проханням виділити 8179,00 грн. для подальшої їх виплати стягувачу - ОСОБА_1 та 26800,00 грн. - виконавчого збору, 362,90 грн. мінімальних витрати виконавчого провадження.

Личаківський відділ соціального захисту повідомив головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курман Б.Г. про заходи для виконання судового рішення листом від 22.03.2023.

Виплата заборгованості згідно з рішенням суду у даному виконавчому провадженні та витрати на виконавче провадження здійснюється відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №902.

Личаківським відділом соціального захисту сформовано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 Порядку, в тому числі включено в список на виплату 8179,00 грн. разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 та в список на виплату виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн. та суму мінімальних витрат 362,90 грн. у ВП №71002587, що підтверджується витягом до списку.

Інформацію про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішення суду підготовлену відповідно до пріоритетності з дотриманням черговості його виконання за встановленою Мінсоцполітики формою, подано Личаківським відділом соціального захисту Департаменту.

Однак протиправно, на думку позивача, не зважаючи на вжиті заходи державним виконавцем винесено постанову від 21.11.2023 ВП №71002587 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Вважаючи вказану постанову протиправною Личаківський відділ соціального захисту звернувся до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спірні правовідносини регулюються Законом України: «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2, 3 ст. 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначає, що в разі якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Під час розгляду справи суд з`ясував, що рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/9993/22 не виконано позивачем у повному обсязі, оскільки позивачем фактично був лише здійснений перерахунок та нарахування заборгованості, але доказів на підтвердження факту повного погашення заборгованості виплати доплати до одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій ОСОБА_1 за 2022 рік, суду не надано.

З даного приводу суд враховує таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку, позивач є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Зокрема з забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань».

Пунктами 7, 15 Порядку передбачено, що черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку. Районні органи соціального захисту населення та центри з нарахування та здійснення соціальних виплат протягом трьох робочих днів перераховують бюджетні кошти на рахунки стягувачів, відкриті в установі уповноваженого банку.

Відповідно до п. 10 Порядку, судові рішення будуть виконані протягом трьох днів по надходженню бюджетних коштів, відповідно до визначеної пріоритетності та черговості виконання рішень.

Відповідно до матеріалів справи, на виконання вказаних вимог Порядку, позивачем подано до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації інформацію про потребу в бюджетних коштах, щодо забезпечення виконання судових рішень про стягнення/виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Суд встановив, що ОСОБА_1 включений до списку за черговістю виконання рішень щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня.

Фактична невиплата спірної суми грошової допомоги зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості їх прийняття.

З огляду на зазначене слід виснувати, що невиконання судового рішення у справі №380/9993/22 позивачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин та, відповідно, накладення штрафу у такому випадку не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладені обставини, відповідач помилково дійшов висновку, про те, що позивачем без поважних причин не виконано рішення суду та не вжито заходів для такого виконання. Тому, спірну постанову слід скасувати, а позов задовольнити повністю.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.11.2023 ВП №71002587 про накладення штрафу.

3. Судовий збір не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.