Справа № 486/2129/23
Суддя: Далматова Г. А.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 486/2129/23
Провадження № 2-а/486/3/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Педоренко Владислави Русланівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач поліцейський 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовий Педоренко В.Р.,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2023 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Педоренко В.Р. про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1088564 від 08 грудня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 08 грудня 2023 року поліцейський 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовий поліції Педоренко В.Р. винесла відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1088564 від 08 грудня 2023 року. Відповідно до винесеної постанови його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП за те, що він, керуючи ТЗ в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 с. Літинські Хутори, рухався із швидкістю 113 км/год при цьому перевищив швидкість на 63 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС303, портативним відеореєстратором 470753, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах та зобов`язано сплатити грошовий штраф у розмірі 1700 грн.

Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він 08 грудня 2023 року рухався на автомобілі «HONDA CR-V» з міста Южноукраїнськ до селища Микуличин Івано-Франківської області. Рухаючись у 13:00 через селище Літинські Хутори Вінницької області його зупинив поліцейській патруль. Він зупинився на узбіччі, увімкнувши при цьому аварійну сигналізацію, з машини не виходив. До нього підійшов поліцейський, представився і попросив посвідчення водія. Він попросив поліцейського пояснити причину зупинки. Поліцейський відповів, що він перевищив швидкість в населеному пункті і показав прилад TruCAM на якому була зафіксована швидкість 113 км/год.

Він зазначив, що не їхав з такою швидкістю і це не його швидкість. На його питання до поліцейського як він здійснював вимір швидкості, на що отримав відповідь, що поліцейський тримав прилад в руках. Він повідомив поліцейського, що прилад TruCAM під час вимірювання швидкості повинен бути закріплений на стаціонарному нерухомому об`єкті, інакше ручний режим призведе до певної похибки у вимірюванні швидкості та вплине на достовірне відображення реальної швидкості руху автомобіля, на що отримав відповідь, що поліцейський біг з приладом в руках на швидкості 60 км/год.

Поліцейський повідомив, що на нього буде накладено штраф за порушення швидкості і сказав зачекати пару хвилин. О 13:11 до нього підійшли двоє поліцейських, один з них (Відповідач) представився і повідомив про скоєне правопорушення і початок розгляду справи. Під час розгляду справи він заявив про те, що не рухався з швидкістю 113 км/год., акцентував увагу на тому, що дії поліцейського з приладом не відображають об`єктивну сторону правопорушення, невірна швидкість зафіксована тому що прилад TruCAM поліцейській тримав в руках, а отже його дії є незаконними та суперечать ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Після чого відповідачем винесена постанова з якою він не погодився і відмовився підписувати, він висловив усне клопотання про розгляд справи в суді, яке відповідач залишив без уваги. Він не порушував правил дорожнього руху, а саме не рухався зі швидкістю 113 км/год., не підписував постанову. 22 грудня 2023 року він отримав на пошті листа з постановою.

22 січня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказує, що оскільки відповідач під час складання оскаржуваної постанови виконував свої посадові обов`язки, то в даному випадку він діяв в інтересах Департаменту патрульної поліції як його посадова особа. Таким чином, відповідно до вище зазначеної довіреності, ОСОБА_2 має право на процесуальні права та представництво інтересів відповідача також, зокрема подавати відзив на позовну заяву від його імені.

Позов не визнає, оскільки відповідно до фото та відео вбачається, що правопорушення здійснено саме в населеному пункті, оскільки зазначено широту та довготу, що дає можливість пересвідчитись, що дане місце є населеним пунктом. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Зазначив правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Посилання позивача на те, що дії поліцейських були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить статті 19 Конституції України та ч. 1 спи 40 Закону України «Про національну поліцію», спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Відповідач мав всі законні підстави винести Постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Просить відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи просить здійснювати без участі відповідача.

02 лютого 2024 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому вказує, що він заперечує, що факт вчинення адміністративного правопорушення був встановлений, тому що поліцейський вимірював швидкість прибором TRUCAM ТС303 тримаючи його в руках, окрім того що це суперечить ст.40 Закону України «Про національну поліцію», про що він повідомив поліцейського, вимір швидкості не закріпленим прибором може дати певну похибку. Доказом невірного вимірювання швидкості також є відео яке направлено як доказ правопорушення, на якому видно тремтіння картинки, а також зазначені GPS координати, які не відповідають місцю де знаходився поліцейський в момент вимірювання швидкості, за зазначеними GPS координатами поліцейський знаходився в лісі біля дороги, похибка близько 50 метрів. Ця похибка виникла саме через те що прибор не був стаціонарно закріплений, тому і швидкість 113 км/год є хибною.

Позивач надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08 грудня 2023 року поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовим поліції Педоренко В.Р. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1088564 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром - 1700 гривень за те, що 08 грудня 2023 року о 13:08, керуючи ТЗ в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 с. Літинські Хутори рухався із швидкістю 113 км/год при цьому перевищив швидкість на 63 км/год, швидкість вимірювалась приладом TRUCAM ТС303, портативний відеореєстратором 4707531, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України /а.с. 4/.

11 грудня 2023 року вказана копія постанови була надіслана на адресу позивача /а.с. 5, 6/.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 12.9 «б» Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 («Обмеження максимальної швидкості»), 3.31 («Зона обмеження максимальної швидкості»), або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пункт 1.10 Правил дорожнього руху України визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49 «Початок населеного пункт», 5.50 «Кінець населеного пункту».

Відповідно ч.4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів у населеному пункті, а саме, керуючи транспортним засобом «HONDA CR-V» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 113 км/год. в межах населеного пункту, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

При цьому, у складеній постанові вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог КУпАП, протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Щодо доданого до відзиву відеофайлу та роздрукованого фото з приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС000303, суд враховує наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Можливість використання виробу технічного приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС000303, стверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29402, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 13 листопада 2023 року, чинне до 13 листопада 2024 року, відповідно до якого лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 № ТС000303 за результатами повірки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год. до 320 км/год. Максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі складає ± 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ± 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. /а.с. 33/.

Відповідно до копії листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення типу ЗВТ з Державного реєстру ЗВТ, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Для всіх законодавчо регульованих ЗВТ, що застосовуються в Україні, наказом Мінекономрозвитку від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», зареєстрованим в Мін`юсті 01.11.2016 за № 1417/29547, встановлені міжповірочні інтервали незалежно від назви, типу, модифікації, виробника цих ЗВТ. Для вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних встановлено міжповірочний інтервал - 1 рік /а.с. 41-43/.

Також правильність використання приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС000303, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку № 04/02/03/-3008 від 27 вересня 2018 року, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 із довжиною ключа 256 біт та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних /а.с. 37, 38/.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Судом досліджено відеозапис «_l4000_1208_130122» /а.с. 44/ та фотознімки, зроблені приладом TruCam серійний номер ТС000303 /а.с. 31, 32/, які підтверджують, що о 13:01 водій автомобілю керував транспортним засобом «HONDA CR-V» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 113 км/год. в межах населеного пункту, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

На відеозаписі «08_12_2023_Козоріз _470753» автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівником поліції та водію повідомляється про вчинене ним порушення Правил дорожнього руху України. А на відеозаписі «08_12_2023_Козоріз_467767» Педоренко В.Р. здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення /тайм код 02:26/ ОСОБА_1 не погоджується із тим, що він їхав із перевищенням швидкості. Вказані відео записано на відео реєстратори поліцейських /а.с. 44/.

Суд вважає недоцільним посилання позивача на те, що прилад TruCam не може застосовуватися працівниками поліції, тримаючи в руці.

Дане твердження є хибним з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото-і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Разом з цим, оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку.

Суд звертає увагу на тому, що згідно інформації ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Частина 2 ст. 40 вказаного вище Закону стосується виключно приладів змонтованих/розміщених, тобто тих які стаціонарно змонтовані і працюють в автоматичному режимі. А диспозиція ч. 1 ст. 40 вказаного Закону дозволяє використовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (яким є прилад TruCam LTI 20/20).

До того ж, як вбачається з листа ДП «Укрметртестстандарт» лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Відтак, в даному випадку порушення позивачем Правил дорожнього руху України зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в даному випадку не порушені.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1ст.276 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративний правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогст.283 КУпАП.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

За викладеного, доводи позивача щодо залишення без уваги його клопотання про розгляд справи в суді, є такими, що не ґрунтуються на законі.

При цьому можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

З відеозаписів, доданих до відзиву, судом встановлено, що працівником поліції дотримано вимоги КУпАП щодо розгляду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Надане позивачем фото /а.с. 57/ з координатами суд не приймає до уваги, оскільки вказане фото не має відношення до зазначеної справи та не містить крім координат та двох фото ніякої інформації.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже водій, при керуванні автомобілем, зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху України.

В силу п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені норми передбачають покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, дійсно мало місце, оскільки даний факт об`єктивно підтверджується дослідженими судом доказами, отже дії позивача ОСОБА_1 є неправомірними та в них вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП і відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.

За викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 139 КАС України судові витрати компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України /а.с.8/.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Педоренко Владислави Русланівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 08 грудня 2023 року серії ЕНА № 1088564 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 122Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, залишити без змін.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне ім`я відповідача: поліцейський 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовий поліції Педоренко Владислава Русланівна, вул. Ботанічна, 23, м.Вінниця, 21010.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г. А. Далматова