Справа № 953/641/24
Суддя: Власова Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/641/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Власової Ю.Ю.,

секретар судового засідання - Афанасьєва К.Р.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

представник позивача: Кубай Юрій Миколайович, м. Харків, вул. В. Жихорська, 56,

відповідач: Департамент Патрульної поліції, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

у с т а н о в и в:

1. Процедура

1.1. Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову ЕНА №1268845 від 18.01.2024 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

1.2. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.02.2024 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі.

2. Аргументи учасників справи

2.1. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки вона винесена з порушенням процедури розгляду справи про адміністративні правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови вбачається, що 18.01.2024 о 21год. 55хв. у м. Харкові, вул. Луї Пастера, 353, позивач здійснив зупинку ТЗ ближче 10м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9.Й ПДР України - порушення зупинок, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Підпункт «Й» пункту 15.9 Правил дорожнього руху України передбачає заборону зупинки транспортного засобу ближче 10м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Позивач зупинив транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDA НОМЕР_1 не безпосередньо в місці виїзду із прилеглої території, а не деякій відстані від в`їзду на прилеглу територію.

В свою чергу, відповідно до постанови КАС Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17) належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до постанови КАС Верховного Суду від 07.03.2020 у справі № 482/83/17 належним доказом цього правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини.

Отже за змістом постанов Верховного Суду обставина відстані підтверджується виключно вимірюванням такої відстані.

Однак, командиром взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Павліковим О.С., який виніс оскаржувану постанову, вимірювання від місця зупинки транспортного засобу до виїзду із прилеглої території не здійснювалися, внаслідок чого вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

2.2. 02.02.2024 представник відповідача надав відзив, у якому із заявленим адміністративним позовом ОСОБА_1 не погодився, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію наступним чином.

18.01.2024 близько 21:55 за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 353, екіпажем управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Харківській області ДПП) виявлено транспортний засіб MERCEDES- BENZ SPRINTER 316 CDI, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку безпосередньо на місці виїзду з прилеглої території. Дії водія об`єктивно вказували на ознаки порушення пункту 15.9 «и» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, командиром взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Павліковим О.С. винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1268845 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП визначено, що забороняється перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Доводи позивача про те, що він зупинив транспортний засіб не безпосередньо на місці виїзду із прилеглої території, а на деякій відстані від виїзду на прилеглу територію є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано саме зупинку транспортного засобу безпосередньо на місці виїзду із прилеглої території.

Також посилання позивача на зміст постанов Верховного Суду про те, що факт зупинки транспортного засобу менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій підтверджується виключно вимірюванням такої відстані, - відповідач вважає не вартим уваги, оскільки в даному випадку водій зупинив транспортний засіб безпосередньо на місці виїзду із прилеглої території, а отже у здійсненні замірів не було об`єктивної потреби.

2.3. 08.02.2024 представником позивача адвокатом Кубай Ю.М. надано відповідь на відзив, згідно якої відповідач у своєму відзиві стверджує про інші обставини вчинення правопорушення, ніж зазначені у оскаржуваній постанові, а саме наполягає на тому, що зупинка транспортного засобу здійснена безпосередньо в місці виїзду із прилеглої території.

Проте, зазначені твердження відповідача спростовуються відеозаписом, долученим до відзиву, на якому неодноразово зафіксовані слова патрульного поліцейського, що притягненню водія до відповідальності слугувала саме зупинка транспортного засобу ближче 10м від виїзду із прилеглої території.

Крім того, переглядом відеозапису, долученого до відзиву, встановлено, що патрульний поліцейський притягнув позивача до адміністративної відповідальності без дотримання процедури розгляду справи, обмежившись лише зачитуванням процесуальних прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не надавши можливості скористатися зазначеними правами, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

2.4. Правом надати свої заперечення на відповідь на відзив відповідач не скористався.

3. Участь сторін у справі

3.1. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

3.2. Представник позивача - адвокат Кубай Ю.М. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

3.3. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Причини своєї неявки не повідомив.

3.4. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

4.1. Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №1268845 від 18.01.2024 командира взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Павлікова О.С. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340грн. (триста сорок грн. 00коп.).

4.2. Відповідно до зазначеної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 18.01.2024 о 21год. 55хв. у м. Харкові, вул. Луї Пастера, 353, здійснив зупинку ТЗ ближче 10м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9.Й ПДР України - порушення зупинок, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

5. Релевантне законодавство

5.1. Приписами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30червня 1993року №3353-XII (далі Закон 3353-XII) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу положень п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

На виконання приписів ч.5 ст.14 Закону 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до підпункту «Й» п.15.9 Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється ближче 10м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у зупинці транспортного засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій або безпосередньо в місці виїзду

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю умислу або необережності.

Таким чином, адміністративна відповідальність водія за ч.1 ст.122 КУпАП настає у випадку зупинки транспортного засобу або ближче 10м від виїзду з прилеглих територій, або безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій.

6. Мотиви і висновки суду

6.1. Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На виконання положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно зі статтею 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Безпосередньо дослідивши докази, наданими сторонами, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Переглядом відеозапису із нагрудної камери патрульного поліцейського, наданого представником відповідача у вигляді відеофайлу із назвою «video_2024-02-05_17-01-34», встановлено, що при зверненні до позивача патрульний поліцейський повідомив, що транспортний засіб під його керуванням (MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) зупинився ближче 10м від виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги п.15.9.Й ПДР України.

Патрульний поліцейський звернувся до позивача ОСОБА_1 з вимогою надати документи, визначені у п.2.1 ПДР України, з причини зупинки керованого ним транспортного засобу ближче 10м від виїзду з прилеглої території.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також після винесення оскаржуваної постанови патрульний поліцейський декілька разів повторив, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності є саме зупинка керованого ним транспортного засобу ближче 10м від виїзду з прилеглої території, а не зупинка безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій.

На дослідженому відеозаписі не зафіксовано факт зупинки позивачем керованого ним транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій, внаслідок чого твердження представника відповідача про відсутність у патрульного поліцейського об`єктивної необхідності проводити заміри спростовуються наявними доказами по справі.

Водночас, на дослідженому відеозаписі, наданому представником відповідача, не зафіксовано проведення патрульним поліцейським замірів із метою визначення відстані від зупиненого позивачем транспортного засобу до виїзду з прилеглих території, а також не доведено, що вказана відстань становить менше 10м.

З урахуванням правових позицій, сформованих у постановах КАС Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17) та від 07.03.2020 по справі №482/83/17, відповідачем не надано належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, внаслідок чого відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.12КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Інші доводи відповідача на висновки суду не впливають.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №1268845 від 18.01.2024 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором командиром взводу №1 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Павліковим О.С.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Ю.Ю. Власова