Справа № 456/6498/23
Суддя: Бораковський В. М.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/6498/23
Провадження № 2-а/456/16/2024
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бораковського В. М.

секретар судового засідання Черевата С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Львівській області, інспектор старший лейтенант поліції Мельничук Микола Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача адвокат Янів М.В. покликається на те, що 12 грудня 2022 відносно ОСОБА_1 , інспектор старший лейтенант поліції Мельничук Микола Володимирович 4 бат. 2 рота Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 504451, про визнання позивача винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 340,00 грн.

Як вбачається із оскаржуваної постанови ОСОБА_1 12 грудня 2023 о 14:15 на а/д Київ Чоп м 06 509, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUSER, реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу дор. роз. 1.1 вузька суцільна лінія та перетнув її чим порушив п. 8.5.1 ПДР України. З зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною з наступних підстав. Відповідачем не наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а лише зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUSER, реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу дор. роз. 1.1 вузька суцільна лінія та перетнув її чим порушив п. 8.5.1 ПДР України. На місці зупинки позивачу не було надано можливість ознайомитись з фото, відео фіксацією правопорушення, жодних доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України представлено не було, що унеможливлює прийняття відповідачем обґрунтованого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, прав за статтею 268 КУпАП не було роз`яснено. При зупинці транспортного засобу інспектором позивач повідомив останнього, що не порушував правила дорожнього руху і попросив ознайомитись з фото, відео фіксацією правопорушення, жодних доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України представлено не було. Крім того, на вимогу позивача відповідач не розглянув клопотання про необхідність залучення захисника та ознайомлення з матеріалами адміністративного правопорушення. Таким чином, на думку позивача інспектором було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом.

За таких обставин, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 504451 від 12.12.2023 складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Позивач та представник позивача адвокат Янів М.В. у судове засідання не з`явилися, адвокат Янів М.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - УПП у Львівській області повторно у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи.

20.12.2023 представником позивача адвокатом Янів М.В. подано клопотання про долучення доказів.

17.01.2024 представником відповідача Заброцька Я.Р. подано клопотання про надання копій матеріалів справи №456/6498/23.

27.02.2024 представником позивача адвокатом Янів М.В. подано заяву про розгляд справи без його участі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 25.12.2023 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог та зважаючи на відсутність обставин, якими відповідач заперечував би проти задоволення адміністративного позову, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №504451 від 12.12.2023, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 12 грудня 2023 о 14:15 на а/д Київ Чоп м 06 509, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUSER, реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу дор. роз. 1.1 вузька суцільна лінія та перетнув її чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-3, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами представника позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, з аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що така не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено докази, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Складена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою, та підтверджували викладені у постанові обставини, суду не надано, хоча, відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України, тягар доказування правомірності вказаної постанови покладено саме на відповідача.

Суд зауважує, що за відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, набувають форми припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що ОСОБА_1 неправомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП, тому позов підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Враховуючи, що представником позивача не надано суду розрахунку витрат на професійну правову допомогу, тому відсутні підстави для вирішення даного питання.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 121, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора старшого лейтенанта поліції Мельничука Миколи Володимировича 4 бат. 2 рота Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №504451 від 12.12.2023 про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В. М. Бораковський