Справа № 460/28503/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2024 року м. Рівне №460/28503/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною яка полягає у зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи із 01.01.2004 по 31.03.2022 без застосування подвійного розміру, що передбачено ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з 25.06.2023 року (в межах строку звернення до суду), зарахувавши до загального страхового стажу період роботи із 01.01.2004 по 31.03.2022 у інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 у справі №460/18574/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити ОСОБА_1 починаючи із 12 лютого 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи на посаді дезінфектора інфекційного відділення Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради з 20 серпня 1997 року по 31 грудня 2019 року.

На виконання вказаного рішення відповідач 19.12.2022 призначив ОСОБА_1 пенсію, проте, як встановлено із листа Пенсійного органу від 20.10.2023 №1700-0304-8/90778 період роботи з 01.01.2004 по 31.03.2022 в інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я всупереч ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не зараховано в подвійному розмірі.

Відповідач, вважаючи протиправною таку бездіяльність, звернулась до суду із позовною заявою.

Ухвалою суду від 26.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнав повністю. В обґрунтування заперечень відповідач повідомив, що згідно з частиною 4 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (у даному випадку статтею 60 Закону України Про пенсійне забезпечення), крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років, а тому період роботи ОСОБА_1 у інфекційному відділені закладу охорони здоров`я з 20.08.1997 по 31.12.2003 Головним управлінням зарахований до загального страхового стажу у подвійному розмірі (за роботу у інфекційному відділенні медичного закладу відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення), а починаючи з 01.01.2004 по 31.12.2019 зараховується до стажу в одинарному розмірі, згідно статті 24 Закону №1058-IV.

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 у справі №460/18574/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Тернопільській області, ГУ ПФУ в Рівненській області задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №44 від 15 квітня 2022 року «Про відмову у призначенні пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити ОСОБА_1 починаючи із 12 лютого 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи на посаді дезінфектора інфекційного відділення Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради з 20 серпня 1997 року по 31 грудня 2019 року.

Рішення набрало законної сили 20.12.2022.

На виконання вказаного рішення відповідач рішенням №44 від 19.12.2022 призначив ОСОБА_1 пенсію, листом від 20.10.2023 №1700-0304-8/90778 на адвокатський запит представника позивача повідомивши, що період роботи з 01.01.2004 по 31.03.2022 в інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я всупереч ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не зараховано в подвійному розмірі.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування періодуїї роботи з 01.01.2004 по 31.03.2022 в інфекційному закладі охорони здоров`я у подвійному розмірі, позивач звернулася до суду з позовною заявою у даній справі.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV від 09.07.2003 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За правилами п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV від 09.07.2003 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

В ході розгляду адміністративної справи №460/18574/22 судом встановлено за позивачем право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 за роботу в шкідливих умовах праці в інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я, зобов`язавши відповідача зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи на посаді дезінфектора інфекційного відділення Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради з 20 серпня 1997 року по 31 грудня 2019 року.

В мотивувальній частині постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2022 у справі №460/18574/22 зазначено, що у спірний період позивач працювала на посадах, які передбачені Списком №2 - посада, пов`язана з безпосереднім обслуговуванням хворих в інфекційному відділенні.

Суд встановив, що факт роботи позивача, зокрема й в період з 01.01.2004 по 31.03.2022 у зазначених умовах праці відповідачем не заперечується та підтверджується довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.02.2022 №2-26/38, виданою КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради.

Єдиною підставою для відмови у врахуванні вказаного періоду роботи до загального страхового стажу у подвійному розмірі слугував його висновок, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

При цьому, період роботи ОСОБА_1 з 20.08.1997 по 31.12.2003 зараховано до загального страхового стажу у подвійному розмірі (за роботу у інфекційному відділенні медичного закладу відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення), а період з 01.01.2004 згідно статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд враховує, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01.01.2004.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відтак, за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, від 08 червня 2022 року у справі №510/1593/16-а, від 27 квітня 2023 року у справі №160/14078/22, відповідно до змісту яких зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, суд дійшов висновку, що в системному аналізі чинного законодавства та правових висновків Верховного Суду вбачається, що відповідач зобов`язаний був при обчисленні загального страхового стажу враховувати період роботи позивача, зокрема, з 01.01.2004 по 31.03.2022 в інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказане в сукупності свідчить про те, що бездіяльність відповідача щодо не зарахування періоду роботи у інфекційному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради з 01.01.2004 по 31.03.2022 у подвійному розмірі є протиправними.

Згідно з ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності його поведінки у спірних правовідносинах.

За наведених обставин, для відновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 25.06.2023 року, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи із 01.01.2004 по 31.03.2022 у інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Суд присуджує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, яка полягає у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи із 01.01.2004 по 31.03.2022 без застосування подвійного розміру, що передбачено ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 25.06.2023 року (в межах строку звернення до суду), зарахувавши до загального страхового стажу період роботи із 01.01.2004 по 31.03.2022 у інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 28 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко