Справа № 300/5087/22
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"29" лютого 2024 р. справа № 300/5087/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в письмовому провадженні клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №300/5087/22 за позовною заявою ОСОБА_1 (надалі, також заявник, ОСОБА_1 ) до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі, також відповідач, Івано-Франківський ОТЦК та СП) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Рішенням суду від 05.10.2023 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для перерахунку його пенсії. Зобов`язано Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У мотивувальній частині цього рішення вказано про відсутність підстав для здійснення розподілу судових витрат, у зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.11.2021 (а.с. 89), а доказів понесення ним будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі №300/5087/22 - без змін.

ОСОБА_1 19.02.2024 подав до Івано-Франківського окружного адміністративного суду клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України та Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги судовий збір та витрати на правову допомогу. У поданому клопотанні заявник зауважив, що під час ухвалення рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат за розгляд справи судом першої інстанції. ОСОБА_1 вказав, що він звільнений від сплати судового збору та йому надається правова допомога адвокатом Бараном В.В. за рахунок держави в особі Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Таким чином, вважає, що відповідно до статей 132-143 Кодексу адміністративного судочинства України вказані витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та подане ОСОБА_1 клопотання про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду цього клопотання в письмовому провадженні, без виклику (повідомлення) учасників справи.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (пункт 10 частини 3 статті 2 КАС України).

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто склад та розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про фактичне понесення таких витрат.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження судових витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Також з аналізу положень КАС України, які регулюють питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, вбачається, що ними лише передбачено розподіл витрат, які були понесені учасниками справи.

Відповідно до статті 59 Основного Закону кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02.06.2011 №3460-VI безоплатна правнича допомога - правнича допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що право на безоплатну правничу допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правничу допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правничу допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до наявного в матеріалах справи доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 30.09.2022 №0901-0000328, Івано-Франківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначив адвоката Барана Василя Володимировича для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 що передбачає складення процесуальних документів та представництво його інтересів у справі, зокрема, щодо зобов`язання Івано-Франківського ОЦТК та СП подати до ГУ ПФУ в області довідку для перерахунку пенсії (а.с. 92).

Також пунктом 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Відповідно до посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 15.11.2021 Управлінням соціального захисту населення Надвірнянської РДА, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 89).

Тобто ОСОБА_1 при розгляді справи №300/5087/22 у суді першої інстанції не поніс витрат ні на оплату судового збору, ні на оплату правничої допомоги адвоката.

Також в матеріалах справи відсутні докази фактичного понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснювався, про що судом зазначено у мотивувальній частині рішення суду від 05.10.2023.

При цьому, у КАС України відсутня норма, яка б передбачала звернення учасника справи із заявою про відшкодування судових витрат на користь іншого суб`єкта (держави, органу державної влади, органу місцевого самоврядування, установ, організацій тощо).

Відсутність документального підтвердження понесення учасниками справи витрат, пов`язаних з розглядом справи є підставою для відмови у задоволенні клопотання про відшкодування таких витрат.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 19.02.2024 про ухвалення додаткового судового рішення належить відмовити.

Відповідно до частини 4 статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення про розподіл судових витрат суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, керуючись статями 134, 139, 252, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 19.02.2024 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.