Справа № 200/7185/23
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Справа№200/7185/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення

(виклику) сторін адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю

«Север-Авто»

до відповідачів:

1. Державної служби України з безпеки на транспорті

2. Відділу державного контролю (нагляду) у Донецькій, Луганській та Харківській

областях Державної служби України з безпеки на транспорті

3. Відділу державного контролю (нагляду) у Миколаївській області Державної служби

України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Север-Авто» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 30.11.2023 року № 035144 про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 17000 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Доводи адміністративного позову обґрунтовує тим, що, приймаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідач, як вважає позивач, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.

Зазначає, що під час перевірки фахівцям контролючого органу надані сі документи, передбачні ст. 39, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», тому вважає неправомірним застосування штрафу на підставі ст. 60 зазначеного Закону.

Вказує, що на час проведення перевірки та прийняття постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу на законодавчому рівні не існувало визначеної форми квитково-касового листа та порядку його ведення, оскільки наказом Міністерства транспорту України від 31.05.2000 року № 279, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.06.2000 року за № 369/4590, затверджена Інструкція про порядок обліку бланків квитків на проїзд автомобільним транспортом та готівки, отриманої від перевезень пасажирів і багажу, додатком № 13 до якої затверджена форма квитково-касового листа, однак, згідно наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 25 травня 2006 року № 503 наказ № 279 втратив чинність.

Звертає увагу суду на те, що в порушення контролюючим органом вимог п. 26 Порядку № 1567, який зобов`язує розглядати справу про порушення у присутності автомобільного перевізника та повідомляти про час і місце розгляду справи про порушення уповноважену особу під розписку чи рекомендованим листом з повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу, справа розглянута за відсутності позивача, чим, на його думку, ТОВ «Север Авто» позбавлене права вжити заходів для захисту прав та інтересів під час розгляду матеріалів про порушення.

У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідачем порушені, також, вимоги п. 14 Поряду № 1567, оскільки у направленні на перевірку від 06.11.2023 року № 001636 Миколаївський автовокзал м. Миколаїв, просп. Богоявленський 21» не визначений місцем проведення рейдової перевірки.

На підставі викладеного просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 19.01.2024 року до участі у справі в якості співвідповідача залучений Відділ державного контролю (нагляду) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті.

Ухвалою від 16.02.2024 року до участі у справі в якості співвідповідача залучений Відділ державного контролю (нагляду) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

У відзиві на адміністративний позов відповідачі вказали на його безпідставність та зазначили, що приймаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.

Вказують на те, що під час перевірки встановлене порушення ТОВ «Север-Авто» вимог ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині ненадання водієм документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, а саме, квитково-касового листа, тому важає, що адміністративно господарські санкції застосовані до позивача правомірно по фікту встановленого порушення.

Зазначають, що посилання позивача на відсутність на законодавчому рівні визначеної форми квитково-касового листа та порядку його ведення не є принциповим та визначальним, оскільки імперативний обов`язок, який встановлений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», не виключений законодавцем, отже, відсутність квитково-касового листа під час перевірки підпадає під визначення обовґязкових для здійснення перевезень пасажирів та вантажів документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, що свідчить про існування підстав для притягнення позивача до відповідальності, встановленої ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи наведене, просять у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Север-Авто» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 84100, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Торгова, буд. 60.

07.11.2023 року на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївський області та направлення на перевірку № 001636 від 06.11.2023 року, згідно якого, зокрема, перевірка здійснюється на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автосанціях, в тому числі м. Миколаєва, фахівцями Відділу державного контролю (нагляду) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведена перевірка дозвільних документів транспортного засобу марки MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на маршруті «Харків Миколаїв», під керуванням водія ОСОБА_1 , на підставі якої складений акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.11.2023 року № 320802.

Під час перевірки Державною службою України з безпеки на транспорті встановлене порушення ТОВ «Север-Авто» вимог ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині відсутності у перевізника квитково-касового листа.

Водій зі змістом акту № 320802 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.11.2023 року ознайомлений та підписав його, надавши пояснення про причини порушень, а саме, як зазначає водій транспортного засобу, під час перевірки надані всі дозвільні документи на здійснення пасажирських перевезень та перевезення пасажирів здійснюється лише за квитками, що видаються автовокзалом у формі квитків.

Державна служба України з безпеки на транспорті 22.11.2023 року на адресу ТОВ «Север Авто» направила повідомлення про розгляд справи про порушення від 21.11.2023 року № 91301/38/24-23 поштовим рекомендованим відправленням № 638, яке не вручене 24.11.2023 року під час доставки, що підтверджене тренінгом відправлень Укрпоши.

30.11.2023 року Відділом державного контролю (нагляду) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті винесена постанова № 035144 про застосування до ТОВ «Север-Авто» адміністративно господарського штрафу в сумі 17000 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Крім зазначеного, судом встановлено, що, як вбачається з письмових пояснень водія ОСОБА_2 , наданих керівнику ТОВ «Север Авто» 06.12.2023р., 07.11.2023р. він здійснював регулярні пасажирські перевезення за міжобласним маршрутом загального користування «Харків Миколаїв» та на вимогу службових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті надав повний пакет документів, передбачених ст. 39 Закону для здійснення відповідних пасажирських перевезень, зокрема: дозвіл ПО № 000774, витяги з дозволу Серії ВТБ №№ 001389, 001390, паспорт автобусного маршруту «Харків-Миколаїв» тощо.

Згідно вищезазначених пояснень, фахівцями Державної служби України з безпеки на транспорті під час перевірки запитувався квитково-касовий лист, на що водій надав письмові пояснення про відсутність на законодавчому рівні вимоги до його форми, способу та порядку оформлення, а перевезення пасажирів здійснюється виключно за квитками, що реалізуються пасажирам автовокзалами. Разом з цим, ним був пред`явлений квитково-касовий лист від 07.11.2023 року ААЄ 722678 та повідомлено, що його заповнення здійснюється диспетчером після повернення автобусу з рейсу.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2015 року № 103 затверджене Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 року № 592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Розпорядженням КМУ від 16.12.2015 року № 1378-р «Питання Державної служби з безпеки на транспорті» здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

Тобто, відповідачі у справі органи владних повноважень, яким надані повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт».

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений

постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567, згідно пункту 2 якої, ейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку на підставі щотижневого графіка.

Як зазначалось раніше, у спірних взаємовідносинах перевірка здійснювалась на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївський області та направлення на перевірку від 06.11.2023 року № 001636, згідно якого, зокрема, перевірка здійснюється на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автосанціях, в тому числі м. Миколаєва, що спростовує довід позивача про порушення контролюючим органом вимог п. 14 Поряду № 1567 в частині відсутності права проводити перевірки на автовокзалі м. Миколаєва.

Положення Закону України «Про автомобільний транспорт» визначають можливість застосування штрафів до осіб, які порушують визначені законодавством вимоги.

Згідно ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж інші документи, передбачені законодавством.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що положеннями спеціального закону на перевізника покладений обов`язок з забезпечення, а на водія - пред`явлення для перевірки відповідних документи.

Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про транспорт» нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов`язковими для власників транспорту.

Згідно ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Тобто, чинним законодавством встановлений імперативний обов`язок водіїв мати та пред`являти працівникам Укртрансбезпеки, у тому числі, квитково-касовий лист.

Як зазначалось раніше, згідно пояснень водія, наданих під час перевірки фахівцям контролюючого органу та після перевірки керівнику ТОВ «Север Авто», перевезення пасажирів здійснюється лише/виключно за квитками, що видаються автовокзалом у формі квитків, що свідчить про те, що під час перевірки водієм квитково касовий лист фахівцям відповідача не надавався, про що зазначене останніми в акті перевірки.

Зідно п. 25 Поряду № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Пунктом 26 Порядку № 1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Як зазначалось раніше, повідомлення про розгляд справи про порушення від 21.11.2023 року № 91301/38/24-23 направлене на адресу позивача поштовим рекомендованим відправленням 22.11.2023 року № 638 та не вручене під час доставки 24.11.2023 року, що спростовує довід позивача про порушення контролюючим органом вимог п. 26 Порядку № 1567.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до абзацу 3 частини 1 якої за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки під час перевірки встановлене порушення позивачем вимог статті 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», суд вважає, що відповідчем правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, застосований адміністративно господарський штраф на підставі зазначеної норми Закону.

Суд вважає необгрунтованим посилання позивача на пояснення водія від 06.12.2023 року щодо того, що ним надавався під час перевірки квитково касовий лист, оскільки вони надані майже через місяць після проведення перевіри керівнику ТОВ «Север Авто», та, крім того, як вбачається зі змісту зазначених пояснень «…перевезення здійснюються виключно за квитками, що реалізуються пасажирам автовокзалами».

Суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність на час перевірки на заонодавчому рівні форми та порядку ведення квитково касового листа, оскільки штраф у спірних взаємовідносинах застосований у зв`язку з встановленням факту його відсутносі, а не по факту порушення форми та порядку заповнення.

Крім зазначеного, суд враховує наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 наказом Міністерства транспорту України від 31.05.2000 року № 279 затверджена Інструкція про порядок обліку бланків квитків на проїзд автомобільним транспортом та готівки, отриманої від перевезень пасажирів і багажу, яка була обов`язковою для виконання суб`єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, що здійснюють

міські, приміські та міжміські перевезення пасажирів, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.06.2000 року № 369/4590.

Пунктом 3 Інструкції № 279 було встановлено, що підприємства транспорту (та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють перевезення пасажирів автомобільним транспортом без створення юридичної особи) (далі -перевізники), а також особи, які за дорученням громадян здійснюють вищезазначену діяльність, при розрахунках із споживачами повинні використовувати товарно-касову книгу, яка формляється на кожну господарську одиницю та складається з квитково-касових листів, виготовлених з надрукованими серією та номером.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Інструкції № 279 був визначений порядок ведення товарно-касової книги, згідно якого, зокрема, після завершення кожного рейсу на міжміському маршруті в розділі "Облік квитків на маршруті" квитково-касового листа записується повний номер кожного проданого пасажирського та багажного квитка, його вартість, станції відправлення та призначення; після закінчення зміни касир - приймає від кондуктора товарно-касову книгу;записує дані про реалізовані квитки та отриману готівку у

квитково-касовий лист до розділів "Облік руху квитків та готівки"

та "Облік квитків за номерами" та відокремлює за лінією відрізу квитково-касовий лист і здає до бухгалтерії разом з документами на безготівкову частину виторгу, нереалізованими квитками та корінцями проданих квитків.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.05.2006 року № 503 визнаний таким, що втратив чинність наказ Міністерства транспорту України від 31.05.2000 року № 279 «Про затвердження Інструкції про порядок обліку бланків квитків на проїзд автомобільним транспортом та готівки, отриманої від перевезень пасажирів і багажу», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.06.2000 року № 369/4590.

Тобто, квитково-касовий лист є обов`язковим документом для здійснення регулярних пасажирських перевезень відповідно до статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», але на час проведення відповідачем перевірки та прийняття постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу на законодавчому рівні не існувало визначеної форми квитково-касового листа та порядку його ведення.

Як свідчать матеріали справи, фактично позивач використовує квитково касові листи, що підтверджене доданим до позовної заяви квитково-касовий лист від 07.11.2023 року серія ААЄ № 722678.

Наряду з викладеним, як зазначалось раніше, під час перевірки квитково-касовий лист був відсутній у водія, що хафіксовано в акті перевірки та поясненнях водія щодо того, що перевезення здійснюються лише/виключно за квитками, що видаються автовокзалом, що стало підставою для накладення адміністративно господарськоо штрафу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про застосування до перевізника адміністративно-господарських санкцій на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 20.12.2018 року у справі № 804/8740/16 та від 20.05.2020 року у справі № 804/5737/16.

В свою чергу, висновки Верховного Суду в постанові від 17.07.2018 року у справі № 802/1836/17-а, на які посилається позивач в позовній заяві, не суперечать висновкам суду у даній справі та правовим позиціям ВС у наведених справах, однак, не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки виникли за відмінних обставин, ніж у даній справі.

Так, Верховний Суд в постанові від 17.07.2018 року у справі № 802/1836/17-а дійшов висновку про відсутність підстав для застосовування до позивача адміністративно-господарського штрафу за відсутність у водія автобусу квитково-касового листа, оскільки форма та порядок ведення зазначеного документу не передбачені чинним законодавством.

У справі, що розглядається, адміністративно-господарські санкції застосовані до позивача у зв`язку з відсутністю квитково-касового листа, що не спростовано позивачем в ході розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем надані суду належні докази правомірності винесення постанови, яка оскаржується, в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В розумінні ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про автомобільний транспорт», Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Север-Авто» (, юридична адреса: 84100, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Торгова, буд. 60) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51), Відділу державного контролю (нагляду) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (, юридична адреса: 61022, м. Харків, м-н. Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов.), Відділу державного контролю (нагляду) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (, юридична адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 61) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.11.2023 року № 035144 про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 17000 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В. Давиденко