Справа № 280/4563/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 лютого 2024 року о 10 год. 35 хв.Справа № 280/4563/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чернової Ж.М.,

за участю секретаря судового засідання Юхименка Г.В.,

представника позивача - Курдась С.О.,

представника відповідача - ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого листом №21/3926 лист від 18.11.2022, в частині відмови у призначенні та отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця у зв`язку із не поширенням щодо позивача положення статі 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до вимог п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з серпня 2007 року по жовтень 2022 року за адресою АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 однією сім`єю проживав ОСОБА_2 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, турбувалися один про одного, разом поліпшували житлово побутові умови тощо. З 19.05.2022 ОСОБА_2 перебував на військовій службі у ЗСУ за мобілізацією. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер внаслідок захворювання в районі зосередження підрозділу, поблизу населеного пункту Водяне Волноваського району Донецької області. Зазначено, що листом №21/3926 від 18.11.2022 відповідач відмовив позивачу в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю цивільного чоловіка ОСОБА_2 . Підставою відмови є те, що позивач не є членом сім`ї померлого. Вказаний лист отримано позивачем 03.03.2023. З підстав викладених у позовній заяві та у наданих під час розгляду справи поясненнях, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/4563/23.

Ухвалою суду від 18 серпня 2023 року розгляд адміністративної справи №280/4563/23 вирішено продовжити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 31 серпня 2023 року.

Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року відкладено підготовче засідання в адміністративній справі на 15 вересня 2023 року.

15 вересня 2023 року призначено справу до судового розгляду по суті на 28 вересня 2023 року.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року відкладено судове засідання в адміністративній справі на 12 жовтня 2023 року.

12 жовтня 2023 року судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначене на 17 жовтня 2023 року, про що повідомлено учасників справи за допомогою засобів телефонного зв`язку.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року зупинено провадження у справі №280/4563/23 до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №560/17953/21 (провадження №К/990/37387/22).

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року поновлено провадження у справі. Призначено засідання на 07 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 22 лютого 2024 року.

В судовому засіданні 22 лютого 2024 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що листом від 18.11.2022 №21/3926 відповідачем було роз`яснено позивачу, що вона не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки на неї не поширюється положення статті 16-1 Закону. Зазначено, що положенням частини 1 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Вказує, що відповідно до ч.2 ст.21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача, розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

З матеріалів справи установлено, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 у незареєстрованому шлюбі.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20.10.2022 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20 жовтня 2022 року складено відповідний актовий запис №2249.

Згідно Сповіщення сім`ї №102 від 15.10.2022 (№21/3222 від 15.10.2022), старший лейтенант ОСОБА_2 , 1966 року народження, призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у наслідок захворювання в районі зосередження підрозділу, поблизу населеного пункту Водяне Волноваського району Донецької області.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_4 №21/3926 від 18.11.2022 позивача повідомлено про те, що статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначені особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Відповідно до ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.36 Сімейного кодексу України підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб. Згідно з ч.2 ст.21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Враховуючи викладене зазначено, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки на неї не поширюється положення статті 16-1 Закону.

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача, оформленим листом №21/3926 від 18.11.2022, в частині відмови у призначенні та отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця у зв`язку із не поширенням щодо позивача положення статі 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, врегульовані Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011).

Статтею 1 Закону №2011 встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №2011 дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного падку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Пунктом "а" ч. 1 ст. 16-2 Закону №2011 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, зокрема, 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (Порядок №975) п. 3 якого визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п. 4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 16-4 Закону №2011 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Тобто, у разі загибелі (смерті) військовослужбовців державою гарантовано виплату одноразової грошової допомоги членам сімей військовослужбовців, які загинули у розмірі, визначеному ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується зокрема членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувавсята триває до теперішнього часу.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманогоу період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районахїх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Згідно із статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним основним осередком суспільства, її складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судом було установлено, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 у незареєстрованому шлюбі. Згідно Сповіщення сім`ї №102 від 15.10.2022 (№21/3222 від 15.10.2022), старший лейтенант ОСОБА_2 , 1966 року народження, призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у наслідок захворювання в районі зосередження підрозділу, поблизу населеного пункту Водяне Волноваського району Донецької області.

Як зазначено вище, коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент загибелі військовослужбовця), а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, станом на дату ухвалення рішення суду у цій справі, факт спільного проживання позивача з померлим однією сім`єю, зокрема, ведення спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків, або перебування позивача на утриманні (померлого), не є підтвердженим.

Враховуючи зазначене, позивачем не доведено, що вона є членом сім"ї загиблого ОСОБА_2 , відтак, суд вважає, що на неї не поширюється дія статті 16-1 Закону №2011-XII та на даний час відсутнє право для подальшого отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

Розглядаючи спір щодо протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Аналіз правових норм Закону № 2011-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975), свідчать, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Отже, одноразова грошова допомога виплачується:

1) членам сім`ї військовослужбовця;

2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Повертаючись до предмета спору цієї справи, необхідно зауважити, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що згідно з ч.2 ст.21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Зазначено, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки на неї не поширюється положення статті 16-1 Закону.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та відповідно до вимог Закону № 2011-XII та Порядку № 975.

Оцінку доводам позивача, щодо спільного проживання із загиблим, суд не надає, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21 дійшла висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Як зазначено у частині 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З урахуванням положень статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_4 (АДРЕСА_3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27.02.2024.

Суддя Ж.М. Чернова