Справа № 200/484/24
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року Справа№200/484/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: 21100, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке Шосе, будинок 7, )

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яка полягає у незастосуванні з 08.06.2021 року, тобто з дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при обчисленні розміру пенсії за віком норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та норм абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 08.06.2021 року, тобто з дати її призначення, із застосуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та норм абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/484/24 за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року по справі № 200/2743/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №56 від 16.06.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію за заявою від 08.06.2021 року ОСОБА_1 , зарахувавши до спеціального пільгового стажу в потрійному розмірі час проходження військової служби в особливий період з 19.08.2019 по 13.11.2019, з 14.12.2019 по 25.01.2020, з 04.02.2020 по 15.06.2020, з 01.07.2020 по 05.12.2020, з 20.12.2020 по 12.01.2021, з 10.02.2021 по 21.04.2021, з 01.05.2021 по 20.05.2021, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року по справі № 200/2743/23 позивачу була призначена пенсія. 09.01.2024 року позивач звернувся через веб-портал ПФУ із скаргою щодо здійснення перерахунку та виплати призначеної пенсії у зв`язку із тим, що до позивача не було застосовано норму статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзац 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058. Позивач зазначає, що станом на 08.06.2021 року він набув стаж роботи більш ніж 15 років на підземних роботах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а саме: 20 років. Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянуло звернення позивача та листом повідомило, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.07.2023 Головним управлінням було призначено пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням в потрійному розмірі до спеціального пільгового стажу часу проходження військової служби в особливий період. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.07.2023 не містить зобов`язань щодо визначення права на обчислення пенсії у розмірі, визначеному абзацом третім частини першої статті 28 Закону №1058, чи обчислення пенсії з урахуванням цих положень. Таким чином, відповідачем проігноровано те, що позивачу мав бути проведений перерахунок відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зазначене є протиправною бездіяльністю суб`єкту владних повноважень. До теперішнього часу позивачу не надійшло повідомлення про відмову у перерахунку пенсії з відповідними причинами відмови, пенсія відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» не перерахована.

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області 17 травня 2000 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як встановлено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 200/2743/23, яке набрало законної сили 22 серпня 2023 року, 08.06.2021 позивач звернувся через Веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням №56 від 16.06.2021 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 25 років.

Так, згідно вказаного рішення, страховий стаж особи становить 24 р. 1 м 25 дн., з них стажу на підземних роботах 24 р. 16 дн. Разом з тим, з розрахунку стажу вбачається, що час проходження ОСОБА_1 військової служби в особливий період: з 19.08.2019 по 13.11.2019, з 14.12.2019 по 25.01.2020, з 04.02.2020 по 15.06.2020, з 01.07.2020 по 05.12.2020, з 20.12.2020 по 12.01.2021, з 10.02.2021 по 21.04.2021, з 01.05.2021 по 20.05.2021 зараховано в одинарному розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 200/2743/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 56 від 16.06.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: Вінницька область, м. Вінниця, Хмельницьке Шосе, б. 7; ) призначити пенсію за заявою від 08.06.2021 року ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши до спеціального пільгового стажу в потрійному розмірі час проходження військової служби в особливий період з 19.08.2019 по 13.11.2019, з 14.12.2019 по 25.01.2020, з 04.02.2020 по 15.06.2020, з 01.07.2020 по 05.12.2020, з 20.12.2020 по 12.01.2021, з 10.02.2021 по 21.04.2021, з 01.05.2021 по 20.05.2021, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 200/2743/23 набрало законної сили 22 серпня 2023 року.

На виконання зазначеного рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначило у листі від 22.01.2024 року № 1115-385/Ч-02/8-0200/24.

09 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зі скаргою щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії, призначеної на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 200/2743/23, із застосуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На письмове звернення позивача від 09 січня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 22 січня 2024 року № 1115-385/Ч-02/8-0200/24 повідомило, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.07.2023 Головним управлінням ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) з урахуванням в потрійному розмірі до спеціального пільгового стажу часу проходження військової служби в особливий період. Водночас повідомляємо, що судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України, відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.07.2023 не містить зобов`язань щодо визначення права на обчислення пенсії у розмірі, визначеному абзацом третім частини першої статті 28 Закону №1058, чи обчислення пенсії з урахуванням цих положень. Для вирішення питання, зазначеного у звернені рекомендовано звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем знаходження пенсійної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі Закон № 345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до положень статті 1 Закону № 345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Нормами статті 8 Закон № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення. Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону, відповідно до норм частини другої статті 10 Закону № 345-VI поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом. Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 статті 28 № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, виходячи з положень наведених норм, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2014 року у справі № 21-455а13, від 24 червня 2014 року у справі № 21-236а14, від 20 січня 2016 року у справі № 459/6146/13-а та Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17.

Верховний Суд у постановах у справі №345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі №345/4462/16-а від 05.12.2019, у справі №345/3954/16-а від 11.07.2019 та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ (яка кореспондуються зі статтею 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 містяться наступні записи:

- 14.10.1998 прийнятий до ДВАТ Шахта «РОСІЯ» ДП ДХК «Селидіввугілля» електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею на ділянку прохідницьких робіт (запис № 2);

- 22.06.1998 присвоєно 4 розряд електрослюсаря з повним робочим днем під землею на ділянку прохідницьких робіт (запис № 3);

- 04.04.2000 переведений учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею (запис № 4);

- 26.04.2000 переведений машиністом підземних установок 2 розряду з повним робочим днем під землею (запис № 5);

- 19.06.2000 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (запис № 6);

- 07.07.2000 прийнятий до ДВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська-Західна № 1» машиністом підземних установок 2 розряду з повним робочим днем в шахті (запис № 7);

- ДВАТ «Шахта Красноармійська-Західна № 1» реорганізовано у ДВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська-Західна № 1» 14 червня 2000 року; ДВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська-Західна № 1» реорганізовано у ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська-Західна № 1» 28 вересня 2000 року (запис № 8, 9);

- 06.07.2004 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (запис № 10);

- 16.08.2004 прийнятий до СП Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» учнем підземного гірника очисного вибою та направлений на ділянку з видобутку вугілля № 3 (запис № 11);

- 18.08.2004 30.09.2004 перенавчання за професією «гроз» з відривом від роботи; 01.10.2004 07.11.2004 направлений учнем «гроз» на ділянку № 3 на період практики (запис № 12, 13);

- 10.11.2004 переведений підземним гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті на цій же ділянці (запис № 14);

- 01.01.2005 СП «Шахта Україна» реорганізовано у ВП «Шахта Україна» у складі ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» (запис № 15);

- 06.06.2005 ДП «ДВЕК» реорганізовано. ДП «Шахта Україна» приєднано до ДП «Селидіввугілля» (запис № 16);

- 30.09.2005 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (запис № 17);

- 03.10.2005 прийнятий до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 18);

- 27.09.2006 05.11.2006 переведений учнем машиніста бурової установки підземним з повним робочим днем у шахті на період практики (запис № 19);

- 30.05.2007 переведений машиністом бурової установки підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 20);

- 07.12.2009 переведений машиністом бурової установки підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 21);

- 08.10.2017 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (запис № 22);

- 18.10.2017 прийнятий до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» машиністом бурової установки підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 23);

- ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» змінено найменування ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» (запис № 24);

- 01.02.2019 переведений машиністом бурової установки підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 25).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Професії: електрослюсар підземний, машиніст підземних установок, підземний гірник очисного вибою, машиніст бурової установки, за якими працював позивач з повним робочим днем в шахті, віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, від 16 січня 2003 р. № 36 та від 24 червня 2016 р. № 461.

Поряд із цим, до п. І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202, віднесено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Отже, професії, за якими працював позивач належать як до відповідних Списків № 1, так і до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202.

Як було встановлено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 200/2743/23, згідно рішення № 56 від 16.06.2021, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж позивача становить 24 роки 1 місяць 25 днів, з них стажу на підземних роботах 24 роки 16 днів.

З наданого позивачем розпорядження про призначення/перерахунок пенсії, вбачається наступне: ОСОБА_1 призначено пенсію за віком; умови призначення: ЗУ 1058-IV, прик. полож. ч. 2 ч. 1; ЗУ № 1788 ст. 14 (роботи підземні, професії за пост. 202 (25); страховий стаж (повний) 47 років 2 місяці 23дні; додаткові роки за списком № 1 20 років, в тому числі роботи підземні за постановою 202 26 років 8 місяців 16 днів. Суд зазначає, що позивачем надано тільки частина вказаного розпорядження про призначення/перерахунок пенсії, яка не містить дати та найменування органу, який здійснив призначення/перерахунок пенсії, отже, суд сприймає вказане розпорядження як непрямий доказ.

Поряд із цим суд зазначає, що відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а отже, відповідачем при призначенні пенсії позивачу установлено наявність 25 років підземних робіт на роботах, передбачених Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202.

Отже, загальний підземний стаж роботи позивача за професіями, що передбачені Списком №1, становить більше 15 років та відповідно дає право позивачу на призначення пенсії у розмірі встановленому ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачу було відомо про наявність у позивача пільгового підземного стажу за Списком №1 тривалістю понад 15 років на момент призначення пенсії, проте, відповідачем при обчисленні розміру пенсії не було застосовано ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Отже, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не застосовано при призначенні позивачу пенсії положення ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Суд зазначає, що дискреційні повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови відповідності особи усім необхідним умовам для призначення пенсії у певному розмірі, у даному випадку застосування приписів Закону № 345-VI, що свідчить про те, що за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Отже, враховуючи фактичні обставини цієї справи, питання щодо застосування положень ст. 8 Закону № 345-VI не можуть бути віднесені до дискреційних повноважень відповідача з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

З приводу позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії із застосуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та норм абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає наступне.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява, зокрема, про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, отже саме на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області має бути покладений обов`язок щодо відновлення порушеного права позивача шляхом здійснення перерахунку пенсії на підставі ст. 8 Закону № 345-VI.

Проте, виплата пенсії здійснюється територіальним органом Пенсійного фонду України, у якому пенсіонер перебуває на обліку, а отже на відповідача не може бути покладений обов`язок щодо виплати перерахованої пенсії.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову. Відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з меж позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав, свобод, інтересів позивача, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача частково шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яка полягає у незастосуванні з 08.06.2021 року, тобто при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 08.06.2021 року, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи з розміру 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп. відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: 21100, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке Шосе, будинок 7, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: 21100, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке Шосе, будинок 7, ), яка полягає у незастосуванні з 08.06.2021 року, тобто при призначенні ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах, статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: 21100, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке Шосе, будинок 7, ) здійснити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 08.06.2021 року відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи з розміру 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: 21100, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке Шосе, будинок 7, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 29 лютого 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар