Справа № 240/33091/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/33091/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі-відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування з 01.03.2022 обмеження пенсії позивача максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність), та невиплати у зв"язку з цим індексації, нарахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»;

- зобов"язати відповідача здійснити з 01.03.2022 перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та без обмеження пенсії максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність);

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування з 01.03.2023 обмеження пенсії позивача максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність), та невиплати у зв"язку з цим індексації, нарахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;

- зобов"язати відповідача здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та без обмеження пенсії максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність).

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є пенсіонером та отримує пенсію, як особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, обчислену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон України № 2262-XII). Відповідач після проведення перерахунку пенсії здійснює виплату із застосуванням її обмеження максимальним розміром. Такі дії відповідача, на переконання позивача, є протиправним, а право на отримання пенсії без обмеження її розміру закріплено Законом України №2262-ХІІ та підтверджено рішенням Конституційного Суду України.

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвала суду доставлена до електронного кабінету відповідача 30.11.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

У період із 12.12.2023 по 25.12.2023 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці, а з 01.02.2024 по 09.02.2024 (включно) на лікарняному.

До суду відзив не поданий.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що позивач з 2015 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу відповідно до Закону України №2262-ХІІ.

З 01 березня 2022 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу з огляду на її індексацію на підставі Постанови №118, за результатами якого її розмір становить 21880,06 грн. Проте до виплати призначена і виплачена пенсія у розмірі 19340,00 грн (протокол про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2022).

З 01 березня 2023 року здійснено перерахунок пенсії позивача, який становить 23523,16 грн. Проте до виплати призначена і виплачена пенсія у розмірі 20930,00 грн (протокол про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2023).

Позивач 04.09.2023 звернувся до відповідача з заявою, у якій просив провести йому виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.

ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 28 вересня 2023 року, повідомило, що виплата пенсії проводиться з обмеженням максимальним розміром з 01 березня 2022 року відповідно до пункту 2 Постанови №№118 та з 01 березня 2023 року відповідно до пункту 2 Постанови №168.

Уважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Визначальним питанням для вирішення цієї справи є правомірність обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону України № 2262-XII.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України №2262-ХІІ.

Обчислення пенсії врегульовано розділом V цього Закону.

01 жовтня 2011 року набув чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі Закон України №3668-VI).

Стаття 2 цього Закону передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 8 пункту 6 цього розділу частину 5 статті 43 Закону України №2262-ХІІ викладено у новій редакції, а саме: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.»

У зв`язку з внесенням змін до статті 43 Закону №2262-Х11 частина 5 стала вважатися частиною 7.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIІІ частину 7 статті 43 Закону №2262-Х11 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Конституційний Суд України у рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, з 20 грудня 2016 року частина 7 статті 43 Закону України №2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.

Ураховуючи викладене, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом України №2262-ХІІ, є протиправним.

Посилання відповідача на Постанову №118 та Постанову №168 в частині нарахування індексації в межах максимального розміру пенсії є необґрунтованими з огляду таке.

Відповідно до пункту 2 Постанови №118 з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України №2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Відповідно до пункту 2 Постанови №168 з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України №2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 Постанови №118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Таким чином, Постанова №118 та Постанова №168 передбачають, що розміри пенсій підвищуються на коефіцієнт збільшення, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Водночас, як зазначено вище, з 20 грудня 2016 року частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.

Отже, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню норми Закону України №2262-ХІІ, як нормативного акту вищої юридичної сили від Постанов №118 та №168.

Таким чином, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом України № 2262-ХІІ, є протиправним. Відтак, пенсія позивача підлягає виплаті пенсії без обмеження максимальним розміром.

Додатково суд зауважує, що нараховані суми пенсії не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (частина 2 статті 55 Закону №2262-ХІІ).

Стосовно вимоги позивача про виплату індексації з 01 березня 2023 року відповідно пункту 2 Постанови № 168 та без будь-яких обмежень, суд зауважує на таке.

Пунктом 1 Постанови №168 встановлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 168 з 01 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України №2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Пунктом 10 цієї Постанови установлено, що у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 7 цієї постанови, не може перевищувати 1500,00 гривень.

Отже, відповідно до наведених положень Постанови № 168 Кабінет Міністрів України запровадив обмеження на максимальний розмір індексації пенсій, а саме розмір підвищення пенсії за результатами індексації обмежено 1500 грн.

Як убачається з матеріалів справи, з 01 березня 2023 року позивачу підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 Постанови №168, однак у межах максимальної суми 1500,00 грн.

З огляду на вище зазначені обставини, суд наголошує, що індексація пенсії позивача з 01 березня 2023 року проведена відповідачем у межах чинного законодавства із дотриманням умови, що підвищення, відповідно до пункту 10 постанови КМУ № 168, не може перевищувати 1500,00 грн.

При цьому, норма законодавства про те, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 7 цієї постанови, не може перевищувати 1500,00 гривень, не є дискримінаційною відносно позивача.

З огляду на наведене, розглядаючи позов в межах позовних вимог, відповідно до приписів статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Житомирській області щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача та зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум з 01 березня 2022 року.

Ураховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирська області, Житомирський район,10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру з 01 березня 2022 року з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01 березня 2023 року з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2023 року №168 «Про індексацію страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук