Справа № 140/1278/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

29 лютого 2024 рокуЛуцькСправа № 140/1278/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Управління соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації (далі УСВП Луцької РДА) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати з 18.05.2023 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ), та зобов`язання, починаючи з 18.05.2023 здійснити нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону № 796-ХІІ в розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає в населеному пункті, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а тому, враховуючи рішення Конституційного Суду України № 6-р/2018 від 17.07.2018, має право на щомісячне отримання грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону № 796-ХІІ.

На момент подання позову до суду щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановлена статтею 37 Закону № 796-ХІІ, позивачу не нарахована та не виплачена.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 23).

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

29.02.2024 УСВП Луцької РДА подало до суду клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що спір між сторонами вирішений рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі № 140/29880/23, яке набрало законної сили.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до витягу з реєстру Колківської територіальної громади (а. с. 16), проживає в с. Велика Осниця (колишнього Маневицького району, на цей час Камінь-Каширського району, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів») Волинської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Судом також встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі № 140/29880/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області (далі УСЗН Луцької РДА) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність УСЗН Луцької РДА щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону № 796-ХІІ в розмірі, що дорівнює 40 процентів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, зобов`язано УСЗН Луцької РДА провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 08.06.2023 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону № 796-ХІІ в розмірі, що дорівнює 40 процентів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, до фактичної зміни обставин чи зміни нормативно-правових актів, що були застосовані судом під час вирішення спору, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 27-29). Вказане рішення суду від 19.10.2023 у справі № 140/29880/23 набрало законної сили 21.11.2023.

При цьому, суд наголошує на тому, що у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі № 140/29880/23 не вказано кінцевої дати, до якої УСЗН Луцької РДА (на цей час перейменовано в УСВП Луцької РДА) зобов`язано провести нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону № 796-ХІІ в розмірі, що дорівнює 40 процентів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Суд враховує правову позицію, викладену в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у зразковій справі № 240/4946/18, яка полягає у такому.

Передбачена статтею 37 Закону № 796-ХІІ доплата є періодичним (щомісячним) платежем, виплата якого, за загальним правилом, не обмежена в часі. Вирішуючи питання про зобов`язання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суди, у разі відсутності спору про право особи на отримання такої доплати або встановлення такого права в судовому порядку, не мають підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві. У разі зміни чинного законодавства України, яким регулюються питання соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач повинен керуватися нормами законів, чинних на час призначення (нарахування) виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, суд дійшов висновку про те, що у цій справі публічно-правовий спір виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у справі № 140/29880/23, у якій Волинський окружний адміністративний суд 19.10.2023 постановив рішення, яке набрало законної сили.

Додатково суд звертає увагу позивача, що згідно із частиною четвертою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити, у тому числі стягувачем та органом державної виконавчої служби, для того, щоб зобов`язати боржника належним чином виконати рішення суду.

Тобто, ОСОБА_1 , з метою примусового виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі № 140/29880/23, має право отримати виконавчий лист та пред`явити його до примусового виконання до органів державної виконавчої служби.

Статтею 287 КАС України передбачено право учасників виконавчого провадження (зокрема, стягувачів) звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси. Крім того, процесуальним законодавством встановлені такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням наведеного, оскільки є таким, що набрало законної сили, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі № 140/29880/23, тобто у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у цій справі, тому провадження у цій справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України необхідно закрити.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як передбачено частинами першою, другою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у цій справі закрито з інших підстав, ніж у зв`язку з відмовою позивача від позову, а саме на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, тому позивачу необхідно повернути з бюджету судовий збір в сумі 1211,20 грн, сплачений квитанцією АТ «Таскомбанк» від 01.02.2024 № 7581-3286-8803-0515 (а. с. 11, 30).

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 238, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Управління соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації про закриття провадження задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії закрити.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з бюджету судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), сплачений квитанцією АТ «Таскомбанк» від 01 лютого 2024 року № 7581-3286-8803-0515.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М. Валюх