Справа № 2-а-1576/11
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1576/11 Суддя (судді) першої інстанції: Дубас Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз`яснення постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 у справі № 2-а-1576/11, посилаючись на те, що Києво-Святошинським районним судом Київської області 18.03.2011 прийнято постанову у справі № 2-а-1576/11 за його позовом до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, яка в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Заявник відзначає, що вказаною постановою його позов задоволено частково, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснювати ОСОБА_1 підвищення раніше призначеної пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду 2 групи відповідно до положень ч. 3 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зі змінами і доповненнями від 23.11.1995 року № 458/95-ВР та перерахувати вище вказане підвищення виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум», згідно ст. ст. 28, 42, Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» із змінами і доповненнями від 23.12.2004 № 2291-1 починаючи з 11.09.2010 враховуючи раніше виплачене підвищення.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надано розрахунок розміру пенсії заявника, яка на 01.01.2022 становить 19340,00 грн. В дану суму також включено підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи 6769,00 грн (350 % від 1934 грн).

Однак з грудня 2022 року розмір пенсії заявника зменшився.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 08.03.2023 № 1000-0218-8/3633 повідомило, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 у справі № 2-а-1576/11 виконана в межах повноважень, оскільки розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб станом на вересень 2010 року становить 709,00 грн, тому відповідно розмір підвищення як інваліду війни 2 групи визначено на рівні 2481,50 грн (709,00 грн х 350 %). Зобов`язань щодо проведення подальших перерахунків постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 у справі № 2-а-1576/11 не містить.

У зв`язку з чим, заявник просить роз`яснити постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 у справі № 2-а-1576/11, а саме чи передбачає постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 у справі № 2-а-1576/11 зобов`язання управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснювати йому підвищення раніше призначеної пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду 2 групи, та перераховувати вище вказане підвищення виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум», згідно ст. ст. 28, 42, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» із змінами і доповненнями від 23.12.2004 № 2291-15 починаючи з 11.09.2010 з розрахунком мінімальної пенсії за віком, яка діяла станом на дату ухвалення вказаної постанови чи діє станом на дату виплаченої пенсії і також роз`яснити чи передбачає постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 у справі № 2-а-1576/11 зобов`язання здійснювати заявнику підвищення раніше призначеної пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком на майбутнє (здійснення подальших перерахунків).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 у справі № 2-а-1576/11 відмовлено.

Відмовляючи у роз`ясненні рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник ставить питання, які стосуються лише порядку виконання рішення суду, що на переконання суду не є правовою підставою для роз`яснення рішення та не може бути вирішеніо в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України. Оскільки рішення суду є обґрунтованим і зрозумілим за змістом і не викликає неоднозначного тлумачення, тому підстави для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 254 КАС України відсутні.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву про роз`яснення судового рішення.

Апелянт наполягає на тому, що подана ним заява не містить вимоги внести зміни до постанови суду або нові дані, торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Решта доводів апеляційної скарги дублює зміст заяви про роз`яснення судового рішення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до апеляційного розгляду у судове засідання на 27.02.2024.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

27.02.2024 сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву, доводи, викладені в ній, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для її задоволення та роз`яснення постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Отже, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

У свою чергу, роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 у справі № 2-а-1576/11 набрала законної сили 29.03.2011.

Указане судове рішення виконано відповідачем, про що останній зазначив у листах долучених позивачем до матеріалів справи та не заперечується позивачем.

Натомість із заявою про роз`яснення судового рішення позивач звернувся до суду через 12 років та 8 місяців, незважаючи на те, що таке рішення було виконано відповідачем.

Колегія суддів звертає увагу, що зі змісту листів відповідача вбачається, що пенсія позивача обмежена максимальним розміром. Натомість, при прийнятті постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 у справі № 2-а-1576/11 не вирішувалось питання щодо зобов`язання відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачеві пенсії без обмеження максимальним розміром.

Указані обставини свідчать про те, що подання заяви про роз`яснення постанови обумовлено спробою вирішити вимоги, які не були предметом розгляду справи № 2-а-1576/11 та які виникли після повного виконання відповідачем указаного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З огляду на втсноавлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що заява про роз`яснення постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2011 задоволенню не підлягає, отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.

Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 30. рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 241-244, 250, 254, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан