Справа № 420/5374/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5374/23
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
28 лютого 2024 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.
Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду:

- від 22.03.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ст.262 КАС України);

- від 07.04.2023 року зупинено провадження у справі №420/13012/23 до набрання чинності судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №260/3564/22.

10.04.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивачки, в якій він просить суд розглянути позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії з урахуванням наступних уточнень до позовних вимог:

позов ОСОБА_1 задовольнити;

визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року;

установити судовий контроль за виконанням цього рішення шляхом зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області протягом одного місяця з дня набрання чинності цим рішенням подати звіт про його виконання

Ухвалами суду:

- від 24.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки про поновлення провадження у справі №420/5374/23.

- від 20.10.2023 року поновлено провадження у справі. 27.11.2023 року представник позивачки подав суду заяву, в якій у відповідності до п.7 ст.139 КАС України повідомив про те, що розрахунок судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (мовою оригіналу заяви).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000грн. на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

12.02.2024 року до суду надійшла заява представника позивачки адвоката Ростомова Г.А. (сформована в системі «Електронний суд» 11.02.2024 року), в якій представник просить суд ухвалити додаткове рішення в порядку ст. 252 КАС України, яким стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3656,86 гривень.

Копія заяви доставлена до «Електронного кабінету» відповідача 11.02.2024 року.

16.02.2023 року до суду надійшли заперечення відповідача на вищезазначену заяву, в якій ТУ ССО у Одеській області просить відмовити у задоволенні заяви та зазначає, що: витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами; при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. Долучені до заяви документи не містять належного підтвердження дійсності та розумності розміру вартості наданих послуг виходячи з того, що: 1) умови Договору №4-04/01/2023 «Про надання правової допомоги» укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ростомовим Г.А., не містять погодинної ставки та максимально можливої суми витрат, які може понести ОСОБА_1 в зв`язку із розглядом судом зазначеної справи; 2) не вказаний час витрачений на виконання робіт, перелік яких містить Акт про надання послуг (від 09.02.2024); 3) в п. 3 Акту про надання послуг (від 09.02.2024) зазначено, що клієнтом сплачено суму коштів у розмірі 100,00 USD згідно Додатку №1 до Договору, але не вказано інформації щодо рахунку на який була здійснена оплата та не надана копія жодного підтверджуючого документа про оплату. Таким чином, є незрозумілим принцип формування заявленої суми наданих послуг, що в свою чергу ускладнює встановлення їх дійсної вартості та розумності їх розміру.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Рішення суду від 07.02.2024 року ухвалено у порядку письмового провадження, тому заява розглядається у письмовому провадженні.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2023 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Ростомовим Грантом Артуровичем (Адвокат) був укладений договір про надання правової допомоги №4-04/01/2023, згідно п.1.1 якого у відповідності до умов Договору Адвокат зобов`язується надавати послуги із правового захисту прав та інтересів Клієнта, а Клієнт, в свою чергу прийняти та оплатити послуги згідно з умовами Договору.

Вартість послуг Адвоката за цим Договором затверджується Додатком до Договору та залежить від виду послуги (п.4.1 Договору №4-04/01/2023).

Згідно Додатку 1 до Договору №4-04/01/2023 сторони визначили основну суму за досудове врегулювання спору, досудове листування та захист прав та інтересів в суді першої інстанції еквівалентну 100 USD, при цьому сторони затвердили уплати цієї суми в момент підписання додатку.

Згідно акту про надання послуг згідно договору №4-04/01/2023 від 04.01.2023 року адвокатом позивачу були надані та оплачені клієнтом наступні послуги:

направлено адвокатський запит до ТУ ССО у Одеській області від 06 січня 2023 року;

отримано відповідь ТУ ССО у Одеській області від 16 січня 2023 року;

отримано довідку про працевлаштування;

направлено запит до ДСА України;

отримано відповідь ДСА України від 30 січня 2023 року;

вивчено чинну судову практику з питання захисту прав передбачених Постановою №168 та надано відповідну консультацію щодо способу захисту порушеного права;

складено позовну заяву до Одеського окружного адміністративного суду;

подано позовну заяву до Одеського окружного адміністративного суду, результатом чого стало відкриття провадження у справі № 420/5374/23, головуючий суддя Аракелян М.М.;

уточнення до позовної заяви поданої до Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/5374/23.

отримано рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5374/23.

Загальна вартість наданих послуг склала 100,00 USD.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п.1 ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивачки адвокатом Ростомовим Г.А. було складено та подано позовну заяву, уточнену позовну заяву, зібрано докази, що стосуються предмету спору.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідач заявив заперечення щодо співмірності суми 100дол.США для відшкодування за його рахунок, вважає, що такі витрати взагалі не підлягають відшкодуванню (підстави, викладені вище).

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням заперечень відповідача щодо співмірності вартості послуг, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., вважаючи, що витрати у такій сумі є пропорційними за критеріями, визначеними ч.9 ст.139 КАС України, та не є неспівмірними, відхиливши віднесення адвокатом послуг з направлення та отримання запитів та відповідей, подання позовної заяви, вивчення судової практики, отримання рішення, до витрат, які потребують професійної правничої допомоги в даному випадку.

При цьому суд виходить із того, що для цілей розподілу витрат на правничу допомогу слід визначити суму 2000грн., виходячи з положень ч.9 ст.139 КАС України така сума витрат є пропорційною та обгрунтованою до предмету спору (дана справа є типовою), значення справи для сторін, такі витрати пов`язані із даною справою, не є завищеними та є необхідними для розгляду даної справи в суді (складання позовної заяви 2000грн).

Решта витрат на правничу допомогу покладається судом на позивачку.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-246, 250, 252, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області (; адреса: вул.Софіївська, буд.19, м.Одеса, 65082) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 2000(дві тисячі)грн. 00коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку згідно ст.ст.295, 297 КАС України.

Додаткове рішення складено та підписано 28.02.2024 року у зв`язку із перебуванням судді М.М.Аракелян з 16.02.2024 року по 27.02.2024 року включно у відпустці.

Суддя М.М. Аракелян