Справа № 280/10785/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Справа № 280/10785/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 05 від 29 листопада 2023 року «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу;

2) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком за списком № 2 на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27 листопада 2023 року.

Крім того, просить стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму судового збору сплаченого при поданні позову до суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що звернувшись до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач отримав відмову з огляду на відсутність достатнього пільгового стажу. Позивач зауважує, що надав всі наявні у нього документи, а саме трудову книжку та відповідні довідки на підтвердження пільгового стажу. Інших довідок надати немає можливості, оскільки такі перебувають у місті Мелітополь, яке наразі є тимчасово окупованою територією України. З прийнятим відповідачем рішенням позивач не погоджується, через що вважає його протиправним, просить позов задовольнити у повному обсязі.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

22.01.2024 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№3271), в якому представник пенсійного органу зазначає, що відповідь на звернення надавалась за екстериторіальним принципом. Пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 (Список № 2) становить 55 років при стажі роботи у чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 06 місяців на зазначених роботах. За доданими документами пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 27.08.2003 по 02.07.2018 та з 04.07.2018 по 09.11.2021, оскільки надані довідки не відповідають Додатку № 5 Порядку № 637, а саме не завірені трьома підписами. Отже, позивач не має права на призначення пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. З огляду на викладене, Головне управління не вбачає в своїх діях порушення діючого пенсійного законодавства, і вважає, що зарахування періодів роботи позивача здійснено правомірно на підставі наявних у пенсійній справі документів, у зв`язку з чим просить у відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

27.02.2024 надійшли пояснення третьої особи (вх.№9630), у яких представник пенсійного органу зазначає, що розгляд заяви позивача здійснювалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області. Вказує, що одними із складових умов для виникнення у певної особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону № 1058-IV є: 1 - встановлення факту зайнятості певної особи на посаді повний робочий день; 2 - виконання особою робіт, передбачених Списком № 2; 3 - документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці; 4 - досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Відсутність однієї з вказаних умов є підставою для відмови в призначенні пенсії. Підсумовуючи зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії від 29.11.2023 № 05, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області діяло на підставі та в межах своїх повноважень, у спосіб, що передбачений приписами чинного законодавства.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 28.12.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін у відповідності до положень статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою від 29.01.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у якості співвідповідача.

Ухвалою від 29.01.2024 суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач, ОСОБА_1 , 26.11.2023 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 29.11.2023 № 05. Страховий стаж особи становить 31 рік 06 місяців 07 днів. Пільговий стаж відсутній. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи за пільговими довідками від 22.10.2020 № 11 та від 09.11.2021 б/н, оскільки довідки не відповідають додатку 5 Порядку, а саме завірені двома підписами. Відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу (а.с.14 зворотній бік).

У трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , наявні наступні записи, зокрема:

27.08.2003 прийнятий на компресорну дільниці машиністом холодильних (аміачних) установок 5 розр. У ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» (наказ № 106-к від 27.08.2003);

01.04.2005 присвоєно та переведено машиністом холодильних аміачних установок 6 розряду на компресорній дільниці (наказ № 50-к від 20.04.2005);

04.06.2006 проведена атестація робочих місць, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 машиніст холодильних аміачних установок (наказ № 82 від 04.06.2006);

01.06.2011 проведена атестація робочих місць, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 (машиніст холодильних аміачних установок) (наказ № 106/1 від 01.06.2011);

01.06.2012 переведений машиністом холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, з функціями бригадира, згідно нового штатного розкладу та класифікатору професій (наказ № 139 від 31.05.2012);

17.05.2016 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах Списком № 2, розділ ХХХІІІ. Загальній професії (у всіх галузях господарства), позиція 33. Машиніст холодильних установок, що обслуговує аміачні холодильні установки (наказ № 163/1 від 17.05.2016);

02.07.2018 звільнений за власним бажанням (наказ № 373-к від 02.07.2018);

04.07.2018 прийнято машиністом холодильних установок, що обслуговує аміачно-холодильні установки, з функціями бригадира до компресорної дільниці у ТОВ «Молочно-жировий комбінат «Південний» (наказ № 249-к від 02.07.2018);

30.07.2018 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, розділ ХХХІІІ. Загальні професії (у всіх галузях господарства), позиція 33. Машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки (наказ № 108 від 30.07.2018);

09.11.2021 звільнено за угодою сторін (наказ № 289-к від 09.11.2021) (а.с.7 зворотній бік -12).

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25.04.2019 № 11, виданої генеральним директором ПП «Молокозавод-ОЛКОМ», ОСОБА_1 працював повний робочий час та за період з 27.08.2003 по 02.07.2018 виконував обслуговування та ремонт аміачних холодильних установок за професією машиніст холодильних установок по обслуговуванню АХУ (до 01.06.2012 машиніст холодильних аміачних установок), яка передбачена Списком № 2 розділ ХХХІІІ Загальні професії у всіх галузях господарства, код КП 8163 (ЗКППТР14341). Підстава постанова КМУ від 24.06.2016 № 461 (а.с.13).

У відповідності до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.10.2020 № 11, виданої генеральним директором ПП «Молокозавод-ОЛКОМ», ОСОБА_1 працював повний робочий день згідно з графіком робочого часу і за період з 27.08.2003 по 02.07.2018 виконував обслуговування і ремонт аміачних холодильних установок за професією, посадою машиніст холодильних установок, що обслуговують АХУ (до 01.06.2012 машиніст холодильних аміачних установок), що передбачена розділом ХХХ Списку № 2 підприємств, цехів, професій, посад, зайнятість в яких дає право на державну пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (а.с.13 зворотній бік)

За змістом довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.11.2021 б/н, виданої ТОВ «МОЛОЧНО-ЖИРОВИЙ КОМБІНАТ ПІВДЕННИЙ», ОСОБА_1 працював повний робочий день згідно з графіком робочого часу на ТОВ «МЖК Південний» і за період з 04.07.2018 по 09.11.2021 виконував обслуговування і ремонт аміачних холодильних установок за професією, посадою машиніст холодильних установок, що обслуговують АХУ, що передбачена розділом ХХХІІІ Списку № 2 підприємств, цехів, професій, посад, зайнятість в яких дає право на державну пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (а.с.14).

Не погодившись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком за Списком № 2, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до положень пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні норми містяться у пункті «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

За приписами статті 100 Закону № 1788, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08.06.2001, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (далі - Порядок № 637).

За змістом пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В оскаржуваному рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні пенсії від 29.11.2023 № 05, що призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є неможливим з огляду лише на відсутність необхідного пільгового стажу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в трудовій книжці позивача містяться записи про періоди роботи, зокрема, з 27.08.2003 до 02.07.2018 на ПП «Молокозавод «ОЛКОМ» на посаді машиніста холодильних аміачних установок, та з 04.07.2018 до 09.11.2021 у ТОВ «Молочно-жировий комбінат «Південний» на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговує аміачно-холодильні установки.

Суд зауважує, що трудова книжка позивача містить записи про його роботу у спірні періоди повний робочий день на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, що дає йому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому у трудовій книжці ОСОБА_1 містяться записи про проведення атестації робочих місць, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 машиніст холодильних аміачних установок (04.06.2006, 01.06.2011). Більш того, 17.05.2016 та 30.07.2018 позивачу було підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах Списком № 2, розділ ХХХІІІ. Загальній професії (у всіх галузях господарства), позиція 33. Машиніст холодильних установок, що обслуговує аміачні холодильні установки.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого 01.08.1992 постановою Кабінету Міністрів України №442 (набрав чинності з 21.08.1992), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Разом з тим, до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивач долучив уточнюючі довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.10.2020 № 11, ПП «Молокозавод-ОЛКОМ», та довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.11.2021 б/н, виданої ТОВ «МОЛОЧНО-ЖИРОВИЙ КОМБІНАТ ПІВДЕННИЙ», якими підтверджується те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день згідно з графіком робочого часу і за період з 27.08.2003 по 02.07.2018 та з 04.07.2018 по 09.11.2021 відповідно виконував обслуговування і ремонт аміачних холодильних установок за професією, посадою машиніст холодильних установок, що обслуговують АХУ, що передбачена розділом ХХХІІІ Списку № 2.

Відмовляючи у зарахуванні періодів з 27.08.2003 по 02.07.2018 та з 04.07.2018 по 09.11.2021 до пільгового стажу позивача, відповідач в оскаржуваному рішенні посилається на те, що довідки від 22.10.2020 № 11 та від 09.11.2021 б/н не відповідають додатку 5 Порядку № 637, а саме завірені двома підписами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додаток № 5 передбачає засвідчення уточнюючої довідки підписом керівника, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера.

Як встановлено судом, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.10.2020 № 11, ПП «Молокозавод-ОЛКОМ», за період з 27.08.2003 по 02.07.2018 містить підпис лише генерального директора. Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.11.2021 б/н, виданої ТОВ «МОЛОЧНО-ЖИРОВИЙ КОМБІНАТ ПІВДЕННИЙ», за період з 04.07.2018 по 09.11.2021 містить підпис виконуючого обов`язки генерального директора та головного бухгалтера.

Суд зауважує, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи пільгової довідки.

Відповідач не врахував, що не усі недоліки в оформленні пільгової довідки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність оформлення довідок. Право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників.

Суд зазначає, що такі дефекти уточнюючої довідки, як невідповідність додатку 5 Порядку № 637, а саме засвідчення тільки двома підписами, не може позбавляти особу права на пенсію, адже періоди та пільговий характер роботи позивача у спірні періоди підтверджені як записами у трудовій книжці позивача, яка в силу законодавства є основним документом, що підтверджує страховий та пільговий стаж, так й уточнюючою довідкою, якою підтверджено пільговий характер роботи та періоди такого пільгового стажу.

Також слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною першою статті 101 Закону № 1788-XII що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, ГУ ПФУ у Київській області таким правом не скористалося.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 27.02.2019 у справі № 423/3544/16-а та від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі № 127/16245/17.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача, яка є основним документом, підтверджуючим стаж роботи, є відповідні записи із зазначенням необхідних відомостей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або спірні періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до пільгового стажу роботи, або взагалі відсутні.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що трудова книжка позивача містить відомості щодо роботи позивача, у тому числі у періоди роботи позивача з 27.08.2003 по 02.07.2018 та з 04.07.2018 по 09.11.2021, на посаді, віднесеної до Списку № 2, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу, суд доходить висновку, що у відповідача відсутні підстави для їх неврахування.

Беручи до уваги викладене, перевіряючи оскаржувані позивачем дії (рішення) суб`єктів владних повноважень на відповідність її критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, діяло не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення.

Зважаючи на те, що звернення до суду з цим позовом обумовлено, фактично, незгодою позивача із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.11.2023 № 05, то суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправним та скасування зазначеного рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.10.2023 у справі № 446/1/22, що під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект щодо відновлення відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 227/3208/16-а.

Згідно приписів частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, 27.11.2023 позивач досяг пенсійного віку, який дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим суд доходить висновку щодо призначення пенсії позивачу саме з 28.11.2023 (дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 починаючи з 28.11.2023, із зарахуванням до пільгового стажу спірних періодів роботи.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Квитанцією від 24.12.2023 № 2175-4433-2713-8765 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 858,88 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 858,88 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.11.2023 № 05 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити починаючи з 28.11.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком № 2 на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до його пільгового стажу на роботах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №2 періодів роботи з 27.08.2003 по 02.07.2018 та з 04.07.2018 по 09.11.2021.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, місцезнаходження: вул.Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500; .

Третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, 69057; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.02.2024.

Суддя К.В.Мінаєва