Справа № 420/31730/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/31730/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Крусяна А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТІС БІЛДІНГ» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року про повернення позовної заяви у справі №420/31730/23

У С Т А Н О В И В:

16 листопада 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРТІС БІЛДІНГ» (далі позивач, Товариство, скаржник) звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило визнати протиправними та скасувати рішення, зобов`язати вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі №420/31730/23 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТІС БІЛДІНГ» повернуто позивачеві з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції повернув позовну заяву Товариству з огляду на те, що позивач не усунув виявлені судом недоліки позовної заяви, про які суд вказав в ухвалі про залишення позову без руху.

Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, Товариством подано апеляційну скаргу, у якій зазначено, що окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги, обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник уважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви у даній справі є передчасним.

Скаржник зауважує, що фактичні обставини справи обумовлювали дії суду саме щодо продовження строку на усунення недоліків позову, проте, окружним адміністративним судом прийнято ухвалу про повернення позовної заяви Товариства без врахування та належної оцінки суттєвих обставин, які значно ускладнювали усунення визначених недоліків в десятиденний строк, серед яких зокрема, значна сума судового збору та великий обсяг необхідних доказів з огляду на оскарження у цій справі 75 рішень податкового органу.

Відтак, на думку скаржника, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення незаконної ухвали про повернення позовної заяви, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

В силу приписів частини 2 статті 312 КАС України розгляд справи здійснюється судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статей 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, згідно до частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, статтею 161 КАС України визначено, які документи мають бути долучені до позовної заяви.

Зокрема, частина третя статті 161 КАС України визначає, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Окрім того, частиною 4 статті 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 172 КАС України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Згідно із правилами статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина перша). В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина друга).

Водночас, позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини четвертої статті 169).

Аналіз нормативного тлумачення наведених процесуальних норм КАС України дає підстави для висновку, що у разі невідповідності поданої позовної заяви вимогам статті 160, 161, 172 цього Кодексу така заява залишається без руху ухвалою суду, в якій визначається спосіб і строк усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, якщо в установлений судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху строк позивач не усуне недоліки, суд постановляє ухвалу про повернення позовної заяви. Питання про повернення позовної заяви суд першої інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою від 22 листопада 2023 року Одеський окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТІС БІЛДІНГ» з установленням десятиденного строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- обґрунтування щодо доцільності та підстав заявлення такої кількості позовних вимог у межах однієї позовної заяви;

- доказів сплатити судового збору у розмірі 201 300 грн.;

- належно засвідчених копій первинних документів проведених господарських операцій у межах цього спору, із обов`язковим наданням електронної копії цих документів для приєднання до електронної справи у КП «Діловодство спеціалізованого суду».

Копію вказаної ухвали направлено судом першої інстанції в електронний кабінет представника позивача адвоката Покась О.С. у підсистемі «Електронний суд» та доставлено адресату 27 листопада 2023 року о 23:57 год., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

Отже, ухвала про залишення позовної заяви без руху вважається врученою представнику ТОВ «КАРТІС БІЛДІНГ» 28 листопада 2023 року. Відповідно, десятиденний строк виконання вимог цієї ухвали закінчувався 08 грудня 2023 року.

Разом із тим, 06.12.2023 року від представника ТОВ «КАРТІС БІЛДІНГ» надійшло клопотання, у якому позивач просив продовжити Товариству строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року.

В обґрунтування поданого клопотання позивачем вказано, зокрема, про те, що ТОВ «КАРТІС БІЛДІНГ» потребує додаткового часу для виконання судового рішення про залишення позову без руху з огляду на великий обсяг необхідних документів, які потрібно подати Товариству до суду, а також значну суму судового збору, а саме 201 300 грн., яка підлягає сплаті за подання позову.

Надаючи оцінку заявленому клопотанню, суд попередньої інстанції зазначив, що за змістом позовної заяви позивач був обізнаний про суму судового збору, який підлягає сплаті, однак позовна заява подана до суду без його оплати.

Окрім того, до позовної заяви додано тільки оскаржувані рішення, а первинних документів в підтвердження заявлених вимог не надано. Наведене свідчить про те, що позивач свідомо подав до суду позовну заяву із недоліками, яке у свою вказує на наявність у його діях ознак зловживання процесуальними правами.

Насамкінець, як зауважив окружний адміністративний суд, позивачеві на усунення недоліків позовної заяви надано десять днів, що є достатнім строком для їх усунення.

У свою чергу, позивач не скористався своїм правом на усунення недоліків у встановлений судом строк, а наведені ним обставини щодо продовження строку на їх усунення не є поважними, оскільки такі недоліки були відомі позивачу ще до звернення до суду.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року, та повернув позов особі, яка її подала.

Між тим, установлюючи в ухвалі від 22 листопада 2023 року строк для усунення позивачем недоліків позовної заяви, Одеський окружний адміністративний суд мав би зважити на те, що такий строк має бути достатнім для виконання вимог цієї ухвали.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно зі статтею 119 КАС України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Отже, встановлений судом строк повинен бути достатнім і розумним для вчинення процесуальної дії, тобто бути реальним для виконання вимог суду.

Колегія суддів наголошує, що прийняття судом процесуального рішення у вигляді ухвали про залишення позову без руху повинно відповідати поставленій меті - прийняття до розгляду позовної заяви, яка відповідає вимогам КАС України. Звідси слідує, що позивач повинен мати достатньо часу для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви.

У цьому зв`язку варто звернути увагу, що у відповідності до приписів частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження процесуального строку - це надання судом додаткового часу для вчинення процесуальної дії, що з поважної причини не може бути вчинена в установлений строк.

Метою продовження процесуального строку, установленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконання процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується.

Умови та порядок продовження процесуальних строків визначено статтею 121 КАС України, аналіз якої дає підстави для висновку, що заявити про продовження процесуального строку учасник справи може до його закінчення, а про задоволення або відмову в задоволенні такого клопотання суд, який установив процесуальний строк, постановляє ухвалу.

Апеляційний суд зазначає, що хоча частина друга статті 121 КАС України установлює право суду, а не обов`язок, продовжити процесуальний строк, однак це право має бути реалізовано судом у межах процесуального закону із належним мотивуванням будь-якого рішення (продовження або відмова у продовженні строку), які дають особі чітке розуміння дій суду.

Матеріалами справи підтверджено, що у межах десятиденного строку з дня вручення ухвали суду про залишення позову без руху, позивач подав до суду першої інстанції клопотання про продовження процесуального строку, установленого судом для усунення недоліків, тобто дотримався вимог, установлених статтею 121 КАС України.

Оцінюючи обставини щодо продовження процесуального строку, суд повинен виходити з оцінки та аналізу усіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно виконати свій обов`язок, у даному випадку щодо сплати судового збору у розмірі 201 300 грн., а також необхідного пакету документів, враховуючи кількість оскаржуваних рішень - 75.

З наведеного можна дійти висновку про те, що неможливість своєчасної сплати судового збору зумовлена зокрема його розміром та великим обсягом необхідних доказів в підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, які у свою чергу унеможливлювали виконання позивачем свого процесуального обов`язку у строк, установлений судом.

Однак, повертаючи позов окружний адміністративний суд не урахував означених вище обставин, що призвело до передчасного висновку про неусунення Товариством недоліків позовної заяви та, відповідно, постановлення оскаржуваної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція статті 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Європейський суд з прав людини закріпив правило, що ч.1 ст.6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судова колегія наголошує, що застосовуючи процесуальні норми суд має керуватися принципом розумності відповідно до якого застосування цих норм має бути спрямованим на досягнення легітимної мети, уникаючи надмірного формалізму, який може порушувати право особи на доступ до суду.

З аналізу вище викладеного убачається, що позивач фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України, Законами України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, яке полягає у безперешкодному отриманні судового захисту. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище наведене, на переконання судової колегії, суд попередньої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для застосування пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За наведеного вище правового регулювання, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року про повернення позовної заяви у справі №420/31730/23 підлягає скасуванню, оскільки судом попередньої інстанції порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної скарги за наслідками розгляду апеляційної скарги визначено у приписах статті 312 КАС України.

Так, згідно із частиною 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд до суду першої інстанції.

У відповідності до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

У зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, відповідно до приписів ч. 3 ст. 312, 320 КАС України, оскаржувана ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року про повернення позовної заяви у справі №420/31730/23 підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТІС БІЛДІНГ» задовольнити повністю.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року про повернення позовної заяви у справі №420/31730/23 - скасувати.

Справу №420/31730/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТІС БІЛДІНГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії направити до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Т.М. Танасогло