Справа № 440/3946/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 лютого 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/3946/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Супрун Є.Б., перевіривши обставини усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення моральної та майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

04.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 02.02.2024 вже просить суд стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України, на її користь матеріальної шкоди у сумі 518 277,90 грн, завданої протиправними діями Управління соціальної політики Коростенської райдержадміністрації Житомирської області, а також стягнути з державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за цим позовом на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Однак, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 скасовано, а справу №440/3946/23 направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 19.12.2023 та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду цього ж дня передана до провадження судді Супруна Є.Б.

Ухвалою від 25 грудня 2023 року справу №440/3946/23 було прийнято до провадження, а позовну заяву - залишено без руху та запропоновано заявнику надати до суду оригінал позовної заяви від 04.04.2023 з додатками, їх копії та докази сплати судового збору у розмірі 5 321,87 грн або пропорційно до заявлених вимог, у разі їх уточнення, чи повідомити про наявність пільг щодо його сплати.

Ухвалою від 22.01.2024 заяву ОСОБА_1 від 16.01.2024 про звільнення від сплати судового збору було залишено без задоволення, натомість продовжено їй строк на усунення недоліків на 5 днів та роз`яснено, необхідність усунення недоліків шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 5321,87 грн або пропорційно до заявлених вимог, у разі їх уточнення.

Іншою ухвалою від 06.02.2024 суд розглянув клопотання про звільнення від сплати судового збору, надане позивачем 02.02.2024, роз`яснивши заявниці, що за відсутності нових підстав звільнення від сплати судового збору відсутні і підстави для переоцінки висновку суду, сформульованого в ухвалі від 22.01.2024 при розгляді аналогічного її клопотання, а також перерахував розмір судового збору з огляду на збільшення обсягу заявлених вимог та продовжив ОСОБА_1 строк на усунення недоліків на 5 днів та роз`яснив необхідність усунення недоліків шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 5056,38 грн або пропорційно до заявлених вимог, у разі їх уточнення.

21.02.2024 ОСОБА_1 надала заяву про зміну (уточнення) підстав позову, в якій стверджує, що внаслідок застосування відповідачем Положення №755 при визначенні розміру компенсації їй спричинена шкода (реальні збитки) у вигляді недоотриманого доходу. Отже предметом цього позову є захист порушених прав шляхом стягнення коштів на відшкодування шкоди внаслідок протиправності дій чи бездіяльності. Вважає, що розмір недоотриманої суми коштів слід визначати як різницю між визначеною боржником сумою компенсації та відшкодовуваною вартістю згідно з положеннями Порядку станом на 01.07.2023 зданого домоволодіння.

Тож наразі ОСОБА_1 вже просить суд стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України, на її користь відшкодування шкоди у розмірі 518 277,90 грн, завданої протиправними діями Управління соціальної політики Коростенської райдержадміністрації Житомирської області при визначенні суми компенсації за втрачене нерухоме майно по АДРЕСА_1 внаслідок Чорнобильській катастрофи, а також стягнути з державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн.

При цьому доказів доплати судового збору позивачем так і не надано.

Як було раніше зазначено судом, мотиви заяви про звільнення від сплати судового збору ґрунтуються на твердженні заявника про те, що суть позовних вимог зводиться до стягнення з Державного бюджету України збитків, завданих протиправною поведінкою суб`єкта владних повноважень внаслідок не нарахування компенсації за здане домоволодіння у розмірі вартості нерухомого майна, що виплачується за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

При цьому твердження заявниці про наявність пільги щодо сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" визнано судом помилковим, оскільки таке ґрунтується на суб`єктивному сприйнятті предмету спору, який зводиться до вимог щодо стягнення з держави Україна за рахунок бюджетних коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з відповідного казначейського рахунку, відкритого у Державній казначейській службі України, в рахунок відшкодування, як вона вважає, майнової шкоди, завданої Управлінням соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області.

В дійсності ж вимоги ОСОБА_1 стосуються стягнення компенсації, оскільки заявлений позов обґрунтований посиланнями на приписи Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 №1243, зокрема на пункт 3 Порядку, яким передбачено, що розмір компенсації визначається на момент припинення права власності шляхом проведення суб`єктом оціночної діяльності незалежної оцінки у порядку встановленому Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У позовній заяві та в заявах про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 наводить власні розрахунки зміни вартості заміщення та матеріальної шкоди, перший з яких зводиться до суми 563 810,0 грн. У подальшому позивач з урахуванням опублікованих індексів будівельної продукції станом на 01.07.2023 вартість заміщення перераховує: 563 810,0 x 1,00352 x 1,184 = 669 900,8 грн де: 1,00352 - індекс будівельної продукції за 2022 рік, 1,184 - індекс будівельної продукції за січень - червень 2023 року. Звідси виводить суму матеріальної шкодо станом на 01.07.2023, яка складає 669 900,8 грн - 56 392,0 грн - 95 230,9 грн = 518 277,9 грн.

Все це, у свою чергу, зайвий раз доводить правильність висновків суду про те, що предмет цього позову складають вимоги щодо перерахунку компенсації за втрачене нерухоме майно та стягнення спричиненої моральної шкоди, а не відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями суб`єкта владних повноважень, як собі вважає заявниця.

А тому такі вимоги мають оплачуватися судовим збором.

Однак, у визначений судом десятиденний строк і до цього часу позивач вимоги суду не виконав, недоліки позовної заяви в частині доплати судового збору у розмірі 5056,38 грн не усунув.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною п`ятою цієї ж норми передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки заявник не скористався своїм правом на усунення недоліків позовної заяви ні у строк визначений судом, ні до теперішнього часу, то суд, в силу вимог ч. 5 ст. 169 КАС України, зобов`язаний повернути позовну заяву позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення моральної та майнової шкоди - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.Б. Супрун