Справа № 580/12665/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року справа № 580/12665/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гончарук А.В. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не звільнення ОСОБА_1 , який перебуває на посаді стрілок, військове звання-солдат військової частини № НОМЕР_2 , за підпунктом "г", пункту 2, частини четвертої, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", як військовослужбовця, який проходить військову службу під час мобілізації у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

-зобов`язати Військову частини № НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , який перебуває на посаді стрілок, військове звання-солдат військової частини № НОМЕР_2 , за підпунктом "г", пункту 2, частини четвертої, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", як військовослужбовця, який проходить військову службу під час мобілізації у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , звернувшись з рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно пп. "г" п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із перебуванням на утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, протиправно отримав відмову.

Відповідач подав відзив на позов, у якому не погоджується з викладеними позовними вимогами, вважає їх безпідставними та не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на відсутність доказів того, що на утриманні позивача перебуває троє і більше дітей віком до 18 років.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.07.2022року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб.

На час укладення шлюбу, у дружини позивача ОСОБА_2 було трьоє неповнолітніх дітей:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_4 .

Також, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.04.2021, народилася ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько - ОСОБА_8 .

Згідно довідки Козинського старостинського округу №9, ОСОБА_9 разом з чоловіком ОСОБА_8 та дітьми спільно проживає без реєстрації.

29.09.2023 представником позивача, засобами поштового зв`язку, подано рапорт ОСОБА_1 на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив звільнити його з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ у зв`язку із перебуванням на утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років.

До рапорту додано:

-копія паспорта ОСОБА_1 ;

-копія картки РНОКПП;

-копія свідоцтва про шлюб;

-копія посвідчення багатодітної родини;

-копія карти РНОКПП;

-копія свідоцтва про народження дітей;

-копія паспорта ОСОБА_10 ;

-акт обстеження матеріально побутових умов проживання від 18.09.2023 року;

-довідка про склад сім`ї від 22.09.2023 року.

17.10.2023 Військова частина НОМЕР_1 листом №1/61/12/5-1728-І-61 повідомила позивача про відсутність законних підстав для розгляду та задоволення рапорту про звільнення його з військової служби, оскільки за поданими документами факт утримання трьох і більше дітей віком до 18 років саме ОСОБА_1 не підтверджується.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 29.03.1992 №2232-ХІІ (далі-Закон №2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону №2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Позивач звернувся із рапортом про звільнення із Збройних сил України за п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ у зв`язку із перебуванням на утриманні чотирьох дітей віком до 18 років.

Підстави звільнення з військової служби визначені ст. 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до абз. 13 пп. "г" п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ (із змінами, внесеними Законом України "Про внесення зміни до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо додаткової підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану" від 20.09.2022 2599-ІХ) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.07.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб.

З копії свідоцтв про народження вбачається, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 , і лише батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_8 .

Отже, вказані обставини підтверджують те, що ОСОБА_8 є батьком однієї дитини до 18 років.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу

Як зазначалось вище, ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Таким чином, саме на ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , як батьків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , згідно чинного законодавства покладено обов`язок утримувати своїх дітей.

Позивачем не надано рішення суду, згідно якого ОСОБА_4 звільнено від обов`язку утримувати своїх дітей.

У свою чергу, ст. 260 СК України передбачено, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 СК мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд зауважує, що позивач до рапорту про звільнення з військової служби від не долучив жодних документів, які б могли підтвердити: відсутність батька, поважність причин, за яких батько не може надавати належного утримання; звільнення ОСОБА_4 від обов`язку такого утримання.

Отже позивачем не було долучено до рапорту про звільнення з військової служби документів, які б підтверджували перебування на його утриманні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , тобто не підтверджено перебування на його утриманні чотирьох дітей віком до 18 років, тому суд дійшов висновку, що підстави для звільнення з військової служби відсутні, а відмова Військової частини у звільненні з військової служби за сімейними обставинами, оформлена листом є правомірною.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2023 року у справі №160/11228/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР