Справа № 560/20218/23
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди працюючого судді, викладену у листі від 05.10.2023 року № 13872-13489/К-03/8-2200/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди працюючого судді, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахування фактично виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: термін строкової військової служби з 11.05.1977 року по 18.05.1979 року, що складає 2 роки 0 місяців 7 днів; половину строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті з 25.08.1981 року по 01.07.1985 року, що складає 1 рік 11 місяців і рахувати, що стаж ОСОБА_1 , який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 35 років 1 місяць 12 днів;

- нарахувати заборгованість за період з лютого 2020 року по дату виконання цього судового рішення і стягнути її з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в загальний трудовий стаж, який дає право на збільшення суми довічного грошового утримання судді у відставці не зараховано час дійсної військової служби і половина терміну навчання на стаціонарі у Харківському юридичному інституті. Позивач вважає, що його щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці повинно становити більш, ніж 80% винагороди судді, який працює на відповідній посаді, оскільки стаж роботи на посаді судді становить 35 років 1 місяць 12 днів.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що за даними трудової книжки стаж роботи позивача на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 30 років 2 місяці 4 дні. Тому на виконання рішення суду у справі №560/3944/21 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача з 19.02.2020 в розмірі 70% суддівської винагороди. Для обчислення щомісячного довічного грошового утримання зараховується лише стаж роботи на посаді судді.

Відповідач вважає, що вимога нарахувати заборгованість є передчасною.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов. Зазначає, що викладені в відзиві заперечення не спростовують наведених у позовній заяві обставин.

Суд зазначає, що згідно з частиною 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив. Як наслідок, суд розглядає подану позовну заяву з врахуванням лише позову та відзиву на позов.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.11.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.12.2023 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані в заяві від 30.11.2023. Продовжено ОСОБА_1 на п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №560/20218/23.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2023 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.01.2024 витребувано повторно в відповідача докази.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін та про залишення позову без розгляду відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 з 27.09.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як одержувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 , протоколом 8079 від 04.10.2016 суддівський стаж позивача становить 30 років 02 місяці 04 дні: з 21.07.1986 по 21.06.1987 - народний суддя Хмельницького районного народного суду; з 22.06.1987 по 15.07.1993 - народний суддя Славутського міського народного суду; з 19.07.1993 по 26.09.2016 - суддя Хмельницького обласного суду.

Позивач у період з 11.05.1977 по 18.05.1979 проходив службу в збройних силах СРСР (військовий квиток НОМЕР_2 , трудова книжка НОМЕР_1 ), з 25.08.1981 по 01.07.1985 навчався в Харківському юридичному інституті (диплом НОМЕР_3 , трудова книжка НОМЕР_1 ).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №560/3944/21 визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.03.2020 № 15 та від 12.02.2021 №1025/03-16. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідок Хмельницького апеляційного суду від 11.03.2020 №01-17/75/2020 та від 1.02.2021 № 01-15/15, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Листом від 05.10.2023 №13872-13489/К-03/8-2200/23 відповідач повідомив позивача, що відсутні підстави для збільшення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за періоди проходження строкової військової служби та навчання на юридичних факультетах вищих навчальних закладів. За даними трудової книжки стаж роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає 30 років 2 місяці 4 дні. Враховуючи стаж роботи на посаді судді (30 років), на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі №560/3944/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 в розмірі 70% суддівської винагороди.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", який набрав чинність 30.09.2016, (далі - Закон №1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з частиною 5 статті 142 Закону №1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частина 3 статті 142 Закону №1402-VIII передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Спірним у цій справі є тривалість стажу для обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідачем обчислено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 70% суддівської винагороди, виходячи з 30 років суддівського стажу позивача.

Позивач вказує, що тривалість стажу має становити 35 років 1 місяць 12 днів.

Так, відповідачем не зараховано позивачу до стажу на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Харківському юридичному інституті та період проходження строкової військової служби.

Визначення стажу судді врегульоване статтею 137, абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII.

Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Крім цього, згідно з вимогами статті 135 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №2453-VI) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції, яка діяла до 28.03.2015 - набрання чинності Законом №192-VIII, яким Закон №2453-VI було викладно в новій редакції) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

На час набрання чинності Законом №2453-VI діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Згідно з пунктом 3-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та період проходження строкової військової служби.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 14.05.2021 у справі №414/529/17.

Таким чином, належить зарахуванню до стажу позивача, який дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби, оскільки умова стосовно роботи на посаді судді не менше як 10 років дотримана.

За таких обставин суд вважає протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача з 19.02.2020 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №560/3944/21 без зарахування до стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів проходження строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979 та половини строку навчання в Харківському юридичному інституті (період навчання з 25.08.1981 по 01.07.1985).

Як наслідок, слід зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання в Харківському юридичному інституті (період навчання з 25.08.1981 по 01.07.1985) та період проходження строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979.

Водночас, визначення конкретної тривалості спірних періодів віднесено до повноважень пенсійного органу, який має зарахувати вказані періоди до стажу позивача. Таким чином, позовні вимоги в частині визначенням конкретної тривалості таких строків є передчасними і задоволенню не підлягають. Як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визначення стажу в розмірі 35 років 1 місяць 12 днів.

Тому, з метою належного, ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, необхідно позовні вимоги задовольнити шляхом зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи половину строку навчання в Харківському юридичному інституті (період навчання з 25.08.1981 по 01.07.1985) та періоду проходження строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979, починаючи з 19 лютого 2020 року та з врахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині нарахування заборгованості за період з лютого 2020 року по дату виконання цього судового рішення і стягнення її з відповідача, суд вважає відсутніми підстави для її задоволення, як передчасної. Це зобов`язання відповідача є похідним від виконання ним рішення суду про здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року - 2684 гривні.

Отже, належний до сплати розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі становив 1073,60 грн. При цьому, позивач сплатив 1080,00 грн судового збору.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд роз`яснює позивачу право подати клопотання про повернення судового збору в розмірі 6,40 грн (1080,00 грн - 1073,60 грн).

Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №560/3944/21 без зарахування до стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів проходження строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979 та половини строку навчання в Харківському юридичному інституті (період навчання з 25.08.1981 по 01.07.1985).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання в Харківському юридичному інституті (період навчання з 25.08.1981 по 01.07.1985) та період проходження строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи половину строку навчання в Харківському юридичному інституті (період навчання з 25.08.1981 по 01.07.1985) та період проходження строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979, починаючи з 19 лютого 2020 року та з врахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк