Справа № 620/14643/23
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Костюк Л.О, Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 09 від 28.03.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи оператором машинного доїння ТОВ «Обрій» з 10.01.2007 по 21.05.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити Позивачці пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення до Пенсійного фонду а саме з 21.03.2023.

Позов обґрунтований тим, що відмова Позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною, оскільки у останньої наявний необхідний пільговий стаж для призначення відповідної пенсії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.03.2023 № 09 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 02.02.2023.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що пільговий стаж роботи Позивачки на посаді доярки становить 11 років 07 місяців 07 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки № 35 від 17.01.2023, з 10.01.2007 по 21.05.2018, оскільки відсутня довідка про установлені норми обслуговування тварин.

Відзиву Позивачки на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивачка в період з 10.01.2007 по 21.05.2018 працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 12-14).

Також факт роботи Позивачки в період з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння підтверджується довідкою № 35 від 17.01.2023 (а.с. 15).

Позивачка 21.03.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом (а.с. 19) повідомило Позивачку, що 28.03.2023 прийнято рішення № 09, яким їй відмовлено у призначенні пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (20 років).

До вказаного листа було додано оскаржуване рішення від 28 березня 2023 року № 09 (а.с. 20), прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28 березня 2023 року № 09 протиправним, Позивачка звернулася з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що спірний запис трудової діяльності Позивачки здійснено з урахуванням усіх вимог щодо порядку оформлення запису, як наслідок наявні підстави для зарахування спірного періоду до стажу роботи, а саме з 10.01.2007 по 21.05.2018.

Щодо посилань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області як на підставу правомірності не зарахування до пільгового стажу період роботи згідно довідки № 35 від 17.01.2023, з 10.01.2007 по 21.05.2018, оскільки відсутня довідка про установлені норми обслуговування тварин, то останні не приймаються судом до уваги, оскільки відсутність даних відомостей, не може бути підставою для обмеження прав Позивачки на оформлення пенсії за віком, за умови підтвердження її стажу записами у трудовій книжці.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з паспорта громадянина України ОСОБА_1 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8), а тому з урахуванням вимог вищевказаної норми закону пенсія Позивачці має бути призначена з 02.02.2023, оскільки звернення за пенсією відбулося в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку (21.03.2023).

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон № 1788-XII спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон № 1788-XII гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до статті 2 Закону № 1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Статтею 3 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: а) особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України; б) особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України; ж) особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до статті 7 Закону № 1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із частинами 1, 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також, зокрема навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно відомостей титульної сторінки трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.06.1988, дата народження Позивачки вказана 01 лютого 1969 року.

Позивачка, зокрема в період з 10.01.2007 по 21.05.2018 працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння (а.с. 12-14).

Також факт роботи Позивачки у період з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння підтверджується довідкою № 35 від 17.01.2023 (а.с. 15).

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Згідно з пунктом 2.6 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу (пункт 2.14 Інструкції №58).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, вимоги щодо внесення записів про звільнення з роботи та завірення печаткою запису про звільнення прямо передбачені Інструкцією № 58, також трудова книжка має містити відомості про переведення та звільнення працівника з посади, перейменування підприємства чи реорганізацію.

Таким чином, Позивачкою до пенсійного органу при зверненні із заявою про призначення пенсії було надано усі необхідні, належні та достатні документи для призначення їй відповідної пенсії, з яких вбачається достатній у Позивачки для призначення пенсії пільговий стаж.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Повноваженнями перевіряти обґрунтованість видачі уточнюючих довідок та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, наділені органи Пенсійного фонду України.

Вищенаведені обставини, за умови документального підтвердження і доведеності наявності у особи права на пенсійне забезпечення і дотримання ним процедури звернення за пенсією за віком, не може зумовлювати позбавлення особи такого права, яке набуто нею згідно з законодавством та гарантоване Конституцією і законами України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2021 року у справі № 487/68/17.

Згідно з пунктом 5 частини 2 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 54 роки - з жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Згідно з п. 1 частини 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Із заявою для призначення пенсії за віком Позивачка звернулася 21 березня 2023 року.

Згідно даних паспорту НОМЕР_2 , виданого Срібнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 06 серпня 1997 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, оскільки станом на дату подання зави про призначення пенсії за віком (21 березня 2023 року) Позивачка досягла пенсійного віку, та із заявою звернулася в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), вона має право на пенсію за віком з 02 лютого 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки записи трудової книжки Позивачки у повній мірі узгоджуються з наданою довідкою, станом на дату подання зави про призначення пенсії за віком Позивачка досягла пенсійного віку, законні та обґрунтовані підстави для відмови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні пенсії Позивачці були відсутні, у зв`язку з чим оскаржуване рішення від 28.03.2023 № 09 є протиправним та підлягає скасуванню, з чим погоджується і колегія суддів.

Щодо адміністративного позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 02.02.2023, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з паспорта громадянина України ОСОБА_1 , зареєстрованим місцем проживання Позивачки є: АДРЕСА_1 .

Як вже було зазначено раніше, 21 березня 2023 року Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом (а.с. 19) повідомило Позивачку, що 28.03.2023 прийнято рішення № 09, яким їй відмовлено у призначенні пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (20 років).

До вказаного листа було додано оскаржуване рішення від 28 березня 2023 року № 09 (а.с. 20), прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Відповідно до п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Згідно з п.п. 4.2, 4.3 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Отже, чинним законодавством України встановлена можливість подання відповідної заяви про призначення (перерахунок) пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України та визначено екстериторіальний принцип обробки заяв.

Позивачка 21.03.2023 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем її проживання - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Після реєстрації заяви Позивачки та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву Позивачки та за результатами розгляду вказаної заяви прийнято оскаржуване рішення від 28 березня 2023 року № 09 про відмову у проведенні перерахунку пенсії, а саме в переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області лише прийнято від Позивачки документи та направлено останній копію оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що оскільки відповідальним за прийняття оскаржуваного рішення є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, судом першої інстанції протиправно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 02.02.2023.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушеного права Позивачки є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 02.02.2023.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено за неповного з`ясування обставин справи та порушенням норм матеріального права, тому наявні підстави для його скасування в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати Позивачці до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, ухвалення в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог в даній частині шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській Київській області зарахувати Позивачці до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, а в іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження сплати відповідних судових витрат в суді першої інстанції Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Крім того, на підтвердження сплати відповідних судових витрат в суді апеляційної інстанції Позивачкою надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 805,20 грн.

Відтак, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, та згідно з вимогами ч. 6 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь Позивачки з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, який є належним суб`єктом владних повноважень у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 02.02.2023, прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги в даній частині задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 10.01.2007 по 21.05.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій» на посаді оператор машинного доїння та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 02.02.2023.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. О.Ольжича, 7, код ДРПОУ 13559341) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Л.О. Костюк

О.М. Оксененко