Справа № 320/16553/21
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради (далі по тексту - позивач, КЖЕП Глевахівської селищної ради) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі по тексту - відповідачі, ГУ ДПС у Київській області) в якому просило (з урахуванням нової редакції позовної заяви) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №17094/1814 від 04.08.2021, винесене на підставі акту камеральної перевірки №11276/10-36-18-14/33018727 від 12.07.2021, по нарахуванню штрафної санкції КЖЕП Глевахівської селищної ради, сума штрафної санкції визначена у розмірі 30 934,66 грн., за затримку сплати понад 2748 днів платежів з податку на додану вартість, у загальній сумі 309346,60 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційних скарг, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження та відмову у задоволенні клопотання апелянта про розгляд справи за його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, КЖЕП Глевахівської селищної ради, зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 330118727.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 у порядку підпункту 76.3 статті 76 та статті 102 Податкового кодексу України, ГУ ДПС у Київській області було проведено камеральну перевірку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість КЖЕП Глевахівської селищної ради, за період січень 2021 року, травень-червень 2021 року. За результатами проведеної перевірки складено акт від 12.07.2021 №11276/10-36-18-14/3301827 (далі по тексту - акт перевірки).

Згідно висновку акта перевірки, посадовими особами відповідача встановлено в ході камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість, за період січень 2021 року, травень-червень 2021 року, з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість платника КЖЕП Глевахівської селищної ради порушення вимог пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Також, контролюючим органом вказано, що відповідальність за порушення сплати (перерахування) узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків передбачена статтею 124 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями).

Згідно відомостей акта перевірки та розрахунку штрафних санкцій:

1) податкова декларація з податку на додану вартість від 18.12.2018 №, граничний термін сплати 30.12.2015:

- фактична дата сплати 19.05.2021, кількість днів затримки 1967, сума сплаченого податкового боргу 9136,05 грн., сума штрафу (10%) 913,61 грн.;

- фактична дата сплати 21.05.2021, кількість днів затримки 1969, сума сплаченого податкового боргу 5000,00 грн., сума штрафу (10%) 500,00 грн.;

- фактична дата сплати 24.05.2021, кількість днів затримки 1972, сума сплаченого податкового боргу 5000,00 грн., сума штрафу (10%) 500,00 грн.;

- фактична дата сплати 25.05.2021, кількість днів затримки 1973, сума сплаченого податкового боргу 5000,00 грн., сума штрафу (10%) 500,00 грн.;

- фактична дата сплати 27.05.2021, кількість днів затримки 1975, сума сплаченого податкового боргу 5000,00 грн., сума штрафу (10%) 500,00 грн.;

- фактична дата сплати 31.05.2021, кількість днів затримки 1979, сума сплаченого податкового боргу 84720,95 грн., сума штрафу (10%) 8472,10 грн.;

2) податкова декларація з податку на додану вартість від 20.01.2016 №, граничний термін сплати 30.01.2016:

- фактична дата сплати 31.05.2021, кількість днів затримки 1948, сума сплаченого податкового боргу 65790,70 грн., сума штрафу (10%) 6579,07 грн.;

- фактична дата сплати 09.06.2021, кількість днів затримки 1957, сума сплаченого податкового боргу 82569,10 грн., сума штрафу (10%) 8256,93 грн.;

3) податкова декларація з податку на додану вартість від 18.11.2015 №, граничний термін сплати не зазначено:

- фактична дата сплати 27.01.2021, кількість днів затримки 1885, сума сплаченого податкового боргу 27384,85 грн., сума штрафу (10%) 2738,49 грн.;

4) рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №810/4334/15, наказ ДПА України від 07.12.2010 №927, граничний термін сплати 11.01.2016:

- фактична дата сплати 09.06.2021, кількість днів затримки 2748, сума сплаченого податкового боргу 19744,70 грн., сума штрафу (10%) 1974,47 грн.

Так, постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 у справі №810/4334/15 стягнуто з КЖЕП Глевахівської селищної ради на користь Державного бюджету України заборгованість щодо сплати податкового боргу у розмірі 1 960 000,15 грн. Вказана постанова набрала законної сили 14.11.2015.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 року по справі №810/4334/15 постановлено розстрочити виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2015, в адміністративній справі №810/4334/1, за позовом Васильківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради про стягнення податкового боргу на 2 (два) роки шляхом оплати податкового боргу в розмірі 1 960 000,15 грн. щомісячно по 81 666,67 грн., починаючи з місяця, в якому дана ухвала набере законної сили. Вказана ухвала набрала законної сили 14.01.2016.

На підставі вказаного акта перевірки, ГУ ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.08.2021 №17094/1814, яким позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 30 934,66 грн. за затримку сплати понад 2748 днів платежів з податку на додану вартість, у загальній сумі 309 346,60 грн. (далі по тексту - оскаржуване ППР).

Не погоджуючись з вищевказаним оскаржуваним ППР, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, про обґрунтованість заявлених позовних вимог та як наслідок визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 04.08.2021 №17094/1814, оскільки нарахування грошового зобов`язання (штрафних санкцій) здійснено контролюючим органом поза межами граничного 1095-денного строку, визначеного положеннями статті 102 Податкового кодексу України.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України).

Згідно пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно пункту 200.10 статті 200 ПК України, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

В силу вимог пункту 102.1 статті 102 ПК України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Так, згідно з нормами чинними на момент проведення перевірки переметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій можуть бути і інші питання, зокрема, своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

З огляду на зазначені правові норми, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що камеральна перевірка своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість проведена відповідачем у відповідності до вимог податкового законодавства.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З наведених положень законодавства вбачається, що за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Зазначена норма, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого Податковим кодексом України строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.

Отже, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом, під час проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість, за період січень 2021 року, травень-червень 2021 року, з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість платника КЖЕП Глевахівської селищної ради встановлено порушення вимог пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Дослідивши доводи апелянта та матеріали справи, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що КЖЕП Глевахівської селищної ради, протягом 2021 року, на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 року по справі №810/4334/15 про розстрочення податкового боргу в розмірі 1 960 000,15 грн. та щомісячної сплати по 81 666,67 грн., здійснювалися платежі в рахунок погашення заборгованості, проте з простроченням, з моменту постановлення ухвали про розстрочення (набрання законної сили 14.01.2016).

Зазначене свідчить, що строки давності та їх застосування, відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України, контролюючим органом дотримано, з огляду на наступне.

Так, датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф - є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом строку сплати узгодженого грошового зобов`язання. З останньої обчислюється тривалість прострочення, яка не повинна перевищувати 1095 днів до накладення штрафу.

Таким чином, виходячи з аналізу вказаних положень пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, юридичним фактом, з яким пов`язується відповідальність у вигляді штрафу, є сплата узгодженої суми грошового зобов`язання з простроченням, а розмір відповідальності залежить виключно від строку прострочення.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що порушений позивачем строк сплати податкового зобов`язання перевищив 30-денний строк, з дня виникнення узгодженого грошового зобов`язання.

При цьому, строк давності (у 1095 днів) не минув з моменту останнього погашення податкового боргу КЖЕП Глевахівської селищної ради до прийняття контролюючим органом рішення про накладення штрафу, тобто до 04.08.2021 року.

У даному випадку, камеральну перевірку та нарахування штрафу контролюючим органом проведено в межах 1095 - денного строку, тобто з дотриманням норм Податкового кодексу України.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 3 квітня 2020 року у справі № 640/1091/19 та постанові від 11листопада 2022 року по справі №200/6441/20-а.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про нарахування податковим органом штрафних санкцій, на підставі оскаржуваного ППР, без дотримання строків давності, передбачених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме поза межами 1095 - денного строку, як граничної тривалості проведення перевірки, не ґрунтуються на вимогах чинного податкового законодавства та фактичних обставинах справи.

У свою чергу, апелянтом надано детальні пояснення щодо порядку нарахування штрафних санкцій позивачу за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, а отже, факт наявності порушень, зафіксованих камеральною перевіркою, КЖЕП Глевахівської селищної ради не спростовано, камеральна перевірка здійснена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені податковим законодавством.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду, а даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки контролюючим органом правомірно винесено оскаржуване ППР та визначено суму штрафних санкцій.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - задовольнити повністю.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 23.02.2024 року