Справа № 160/20893/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нараховувати та виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах із врахуванням періоду роботи з 16.02.1998 по 03.04.1998, з 13.04.1999 по 17.06.1999, з 16 січня 2003 року по 24.05.2023, починаючи з моменту звернення позивача до пенсійного фонду із заявою 25 травня 2023 року.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
21.09.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав доводи, наведені в обгрунтування позовних вимог.
Ухвалою суду від 23.08.2023 у відповідача витребувано належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача. Витребувані судом документи були надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
При цьому, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
ОСОБА_1 (позивач) 25.05.2023 звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням від 31.07.2023 №13, яке прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

У цьому рішенні, з-поміж іншого, зазначено таке.

Відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку.

Необхідний пільговий стаж визначений п.3 частини другої ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, непровідних професій мають право незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Страховий стаж особи становить 29 р. 9 м. 23 д.

Пільговий стаж за Списком №1 становить 24 р. 1 м. 11 д.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, не зараховано періоди згідно з довідкою №126 від 17.04.2023, з 16.02.1998 по 03.04.1998, з 13.04.1999 по 17.06.1999, з 16.01.2003 по теперішній час (24.05.2023), оскільки записи містять розбіжності із записами трудової книжки, наказами на виконання підземних робіт, та довідки про вихододні.

Пільговий стаж переглянуто після надходження акту перевірки пільгових довідок №0400-011005-1/10208 від 22.06.2023.

В зв`язку з вищезазначеним, право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

Позивач не погоджується з таким рішенням органів пенсійного фонду, тому й звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.

Так, трудова книжка ОСОБА_1 , Серія НОМЕР_1 , містить такі записи про роботу позивача (мовою трудової книжки):

Державне відкрите акціонерне товариство «Першотравенський ремонтно-механічний завод»

1) 10.06.2003 принят учеником штамповщика цеха арочной крепи (Пр. №16 от 8.06.93 г.);

2) 12.09.1993 присвоен 2 разр. штамповщика (Пр. №29 от 12.9.93);

3) 09.11.1994 переведен слесарем-ремонтником 4 разр. на участок тепловодоканал (Пр. №32 от 9.11.94 г.);

4) 03.02.1998 уволен по собственному желанию ст.38 КЗОТ Украины (Пр. №1 от 3.02.98 г.);

ДВАТ «Шахта «Степова» ДП ДКХ «Павлоградвугілля»

5) 16.02.1998 принят учеником подземного горнорабочего с полным рабочим днем в шахте на уч. ВШТ (пр. 7к от 16.02.98);

6) 04.04.1998 переведен подземным горнорабочим второго разряда з полным рабочим днем в шахте н участок ВШТ (Пр. 707 от 08.04.98);

7) 13.04.1999 направлен на курсы горнорабочих по ремонту горных выработок с отрывом от производства (Пр.889 от 22.04.99);

8) 18.06.1999 переведен подземным горнорабочим по ремонту горных выработок 3 р. с полным рабочим днем в шахте на УВШТ (Пр. 1487 от 21.06.99);

03.04.2008 переведен учеником подземного электрослесаря с полным рабочим днем в шахте на УШТ на время практики (пр.41 от 03.04.08);

14.06.2008 переведен подземным электрослесарем 4 р. с полным рабочим днем в шахте на УШТ (р. №263к от 13.06.08);

02.07.2012 переведений електрослюсарем підземним 4 розряду дільниці шахтного транспорту з повним робочим днем у шахті (наказ генерального директора ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №373/к від 02.07.2012);

01.01.2022 переміщений до ВП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» електрослюсарем підземним 4 розряду дільниці шахтного транспорту з повним робочим днем у шахті (наказ №9865 від 24.12.2021);

10.02.2023 переведений електрослюсарем підземним 5 розряду, з повним робочим днем в шахті (наказ №298-к від 10.02.2023р).

Трудова книжна також містить запис про те, що позивач працює по теперішній час, запис засвідчений печаткою Департаменту з управління персоналом «Шахтоуправління Першотравенське».

У трудовій книжці є записи про перейменування підприємства, на якому працював позивач, та інформація про атестацію робочих місць, починаючи з 10.07.2012.

Отже, трудовою книжкою позивача, яка є основним документом про стаж роботи, підтверджуються, зокрема, періоди роботи позивача на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

У вказані періоди позивач працював на роботах з повним робочим днем в шахті, про що також свідчить його трудова книжка.

Проте, в оскаржуваному у цій справі рішенні, органи пенсійного фонду вказали, що до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, не зараховано періоди згідно з довідкою №126 від 17.04.2023, з 16.02.1998 по 03.04.1998, з 13.04.1999 по 17.06.1999, з 16.01.2003 по теперішній час (24.05.2023), оскільки записи містять розбіжності із записами трудової книжки, наказами на виконання підземних робіт, та довідки про вихододні.

Таким чином, починаючи з 16.02.1998 по 24.05.2023 позивач працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з повним робочим днем у шахті. Крім цього, матеріалами справи підтверджено, що позивач продовжує працювати.

Так, у матеріалах пенсійної справи містяться довідки від 17.04.2023 №126, №126/1 та №126/2 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана Відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

В оскаржуваному у цій справі рішенні органів пенсійного фонду вказано, що пільговий стаж переглянуто після надходження акту перевірки пільгових довідок №0400-011005-1/10208 від 22.06.2023.

Згідно з наведеним вище актом №0400-011005-1/10208 від 22.06.2023, складеним, у тому числі, відповідно ч.3 ст.44 Закону № 1058-ІV, посадовими особами відповідача була проведена перевірка достовірності та обгрунтованості видачі довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.04.2023 3126, №126/1, №126/2 на ім`я ОСОБА_1 , виданих Відокремлених підрозділом «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» () за період роботи з 16.02.2008 по 17.04.2023 (пільговий характер роботи) на шахті «Степова».

В акті вказано, що первинні документи, згідно з якими складено довідку, надано у повному обсязі.

В ході перевірки встановлено, що дані, заявлені в довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.04.2023 №126, №126/1, №126/2 на ім`я ОСОБА_1 за період з 16.02.2008 по 17.04.2023 (пільговий характер роботи), не відповідають даним первинних документів в частині зазначення дати наказу про переведення від 13.06.2008 №263к (в довідці вказано від 16.06.2008 №263к), в частині зазначення даних згідно табелів спусків-виїздів.

Дослідивши оскаржуване рішення органів пенсійного фонду від 31.07.2023 №13 та акт №0400-011005-1/10208 від 22.06.2023, суд установив, що ці документи містять розбіжності в частині періодів роботи позивача, які не були зараховані до пільгового стажу позивача, та періодів, які перевірялись згідно із зазначеним актом.

Так, у рішенні вказано, що до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, не зараховано періоди згідно з довідкою №126 від 17.04.2023, з 16.02.1998 по 03.04.1998, з 13.04.1999 по 17.06.1999, з 16.01.2003 по теперішній час (24.05.2023).

Далі в рішенні вказано, що пільговий стаж переглянуто після надходження акту перевірки пільгових довідок №0400-011005-1/10208 від 22.06.2023, згідно з яким перевірявся інший період роботи, ніж ті, що вказані в оскаржуваному рішенні, а саме період з 16.02.2008 по 17.04.2023.

Крім цього, в акті описано період роботи позивача, починаючи з дня прийняття позивача на роботу на шахту «Степова», з 16.02.1998, але на початку акту, а також у його висновку вказано, що перевірявся період з 16.02.2008 по 17.04.2023.

При цьому, заперечень щодо періодів роботи позивача, які не були зараховані відповідно до оскаржуваного рішення (з 16.02.1998 по 03.04.1998, з 13.04.1999 по 17.06.1999), в акті №0400-011005-1/10208 від 22.06.2023 не висловлено.

Щодо доводів акту №0400-011005-1/10208 від 22.06.2023 в частині зазначення дати наказу про переведення від 13.06.2008 №263к (в довідці вказано від 16.06.2008 №263к), суд зазначає, що дійсно в довідках від 17.04.2023 №126, №126/1, №126/2 йде мова про наказ №263к від 16.06.2008, але в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є запис про те, що 14.06.2008 позивач був переведений підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті відповідно до наказу від 13.06.2008 №263к (а не від 16.06.2008).

Крім цього, відповідач в акті №0400-011005-1/10208 від 22.06.2023 встановив, що позивач був переведений на посаду електрослюсаря підземного згідно з наказом від 13.06.2008 №263к.

Таким чином, станом на час винесення оскаржуваного рішення, відповідач здійснив перевірку документів підприємства, де працював позивач, і встановив, що позивач був переведений на посаду електрослюсаря підземного згідно з наказом від 13.06.2008 №263к.

Суд також враховує постанову Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, в якій Верховний Суд дійшов висновку про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а.

А у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а Верховним Судом сформовано правову позицію, відповідно до якої працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Всі встановлені вище обставини, зокрема, розбіжності між висновками оскаржуваного рішення органів пенсійного фонду та акту №0400-011005-1/10208 від 22.06.2023, який покладено в основу цього рішення, дають суду підстави для висновку про те, що під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії позивач діяв нерозсудливо, а також без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), тому рішення, яке прийнято за результатами розгляду заяви позивача, є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу позивача та дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, суд зазначає, що оцінка дій відповідача щодо правомірності відмови у призначенні пенсії досліджується в межах прийняття самого рішення і саме через такий спосіб захисту як визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, права позивача будуть відновлені. У той час, коли самі по собі дії щодо винесення рішення не порушують права, свободи та інтереси позивача, адже не мають юридичного наслідку, а відтак не створюють підстав для їх захисту.

Суд не бере до уваги довідку від 06.2023 №126 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що була надана до матеріалів справи позивачем, через те, що вона не була предметом розгляду органами пенсійного фонду, а також через те, що, в порушення пункту 23 Порядку №637, вона не містить підписів посадових осіб та ці підписи не засвідчені печаткою (у разі її наявності).

Як установив суд, позивач звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як особа, яка має право на пенсію незалежно від віку, оскільки має 25 років зайнятості на гірничих роботах з повним робочим днем в шахті.

Так, згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Таким чином, згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію мають такі категорії осіб:

- працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років; а працівники

- провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 був затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Право на пенсію незалежно від віку, відповідно до вказаної постанови, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). Термін такої роботи має складати не менше 25 років.

Суд установив, що починаючи з 16.02.1998 позивач працює на підземних роботах з повним робочим днем в шахті, тому ці роботи є такими, що дають право на пенсію незалежно від віку, за наявності стажу такої роботи не менше 25 років.

Суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, з огляду на встановлені обставини справи, а також через те, що частина цих доводів, не була наведена відповідачем в оскаржуваному рішенні.

Водночас, суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.п.3 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України, відповідно до покладених на них завдань, зокрема, призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.05.2023 про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

З огляду на викладене, а також часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 715,73 грн.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №13 від 31 липня 2023 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 25.05.2023 про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн 73 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Суддя Н.В. Кучугурна