Справа № 400/12004/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 р. № 400/12004/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

простягнення податкового боргу у розмірі 26 003,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 26003,89 грн на користь Державного бюджету.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначений у податкових повідомленнях-рішеннях.

Ухвалою від 15.02.2022 р. за клопотанням сторін суд зупинив провадження у справі до їхнього примирення.

Оскільки сторонами не досягнуто примирення, ухвалою від 21.11.2023 р. провадження у справі поновлено.

Представник відповідача 15.01.2024 р. подала додаткові пояснення, в яких відзначила, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належить до доходів загального фонду бюджетів місцевого самоврядування. Тому податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягає стягненню до відповідного бюджету місцевого самоврядування, а не до Державного бюджету України, про що просить позивач. Отже, спірне податкове зобов`язання складається із зобов`язання по місцевим податкам і зборам, а тому воно може бути стягнуте лише до відповідного місцевого бюджету, а не державного бюджету. Аналогічні висновки зроблені судом першої та апеляційної інстанцій в судовій справі № 400/5806/22, що стосується іншого співвласника нерухомого майна, стосовно якого нараховано податкове зобов`язання. Враховуючи викладене, в задоволенні позову прошу відмовити.

18.01.2024 р. позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача податковий борг на користь відповідного бюджету згідно з бюджетною класифікацією.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

22.05.2019 р. позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-1403, яким відповідачу нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік на суму 12140,70 грн. Рішення отримане відповідачем 14.06.2019 р. та не оскаржене.

02.04.2020 р. позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-1403, яким відповідачу нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік на суму 6804,08 грн. Рішення отримане відповідачем 28.05.2020 р. та не оскаржене.

26.04.2021 р. позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-1403, яким відповідачу нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік на суму 7059,11 грн. Рішення отримане відповідачем 30.05.2021 р. та не оскаржене.

Таким чином, згідно розрахунку позивача та доданих доказів податковий борг відповідача складає 26003,89 грн.

Згідно з п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) обчислення податку з об`єкта/об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (абзац другий підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

У відповідності до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України (далі ПК України) у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, є податковим боргом.

Пунктами 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Податкова вимога була направлена відповідачу 13.02.2019 р. за № 2761-17 на суму 10435,20 грн та отримана ним 18.02.2019 р.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, відповідач не сплатив узгоджене грошове зобов`язання у строк, передбачений ПК України, що свідчить про виникнення податкового боргу в сумі 26003,89 грн.

Доказів на спростування законності нарахування податкового боргу чи його погашення відповідач не надав. Доводи про те, що позивач протиправно просить стягнути податковий борг на користь Державного, а не місцевого бюджету суд відхиляє, оскільки позивач уточнив позовні вимоги в цій частині.

На підставі встановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код ВП 44104027) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 26003,89 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 26003,89 грн (двадцять шість тисяч три грн 89 коп.) на користь відповідного бюджету згідно з бюджетною класифікацією.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26.02.2024 р.

Суддя Н. В. Лісовська