Справа № 340/9462/23
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/9462/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Міністерства оборони України (вул. Госпітальна, б. 16, м. Київ, 01133, )

третя особа: Міністерство оборони України (проспект Повітрянофлотський, б. 6, м. Київ, 03168, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через уповноваженого представника адвоката Грібенчука А.С., звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

1) Визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України під час розгляду заяви (скарги) ОСОБА_1 від 11.07.2023 №1/11-07/23.

2) Скасувати рішення військово-лікарської комісії у частині встановлення тяжкості отриманої травми та щодо причинного зв`язку захворювання солдата ОСОБА_1 у виді Гіпертонічної хвороби II ступеню із захистом Батьківщини, що відображено у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2631 від 14 серпня 2023 року.

3) Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву (скаргу) ОСОБА_1 від 11.07.2023 №1/11-07/23 та провести повторний розгляд рішення військово-лікарської комісії у частині встановлення тяжкості отриманої травми та щодо причинного зв`язку захворювання солдата ОСОБА_1 у виді Гіпертонічної хвороби II ступеню із захистом Батьківщини, що відображено у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2631 від 14 серпня 2023 року.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача, оформленого у формі листа від 14.08.2023 року №2631, яким відмовлено в задоволенні скарги про перегляд постанови Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» про причинний зв`язок захворювання солдата ОСОБА_1 згідно довідки ВЛК від 24.04.2023 року №7593.

Ухвалою судді від 20.11.2023 року було залишено без руху позовну заяву. У встановлений судом строк представником позивача подано суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та уточнену позовну заяву.

Ухвалою судді від 30.11.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 56).

18.12.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки у разі прийняття штатною ВЛК (до яких відноситься ЦВЛК ЗС України) рішення про відсутність підстав для задоволення скарги, відповідно до пункту 3.1 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.09.2023 року №402, Закону України «Про звернення громадян», Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України має право оформити свою відповідь у формі листа. Також вказує на виключне право, надане ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань, в яких приймаються постанови ВЛК.

08.01.2024 від третьої особи надійшли пояснення щодо позову, за змістом яких Міністерство оборони України вважає, що відповідач діяв у межах наданих йому виключних повноважень та просить врахувати вказане під час винесення рішення.

Ухвалою від 26.01.2024 судом витребувано у Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України:

1) копію рішення військово-лікарської комісії у частині встановлення тяжкості отриманої травми та щодо причинного зв`язку захворювання солдата ОСОБА_1 у виді Гіпертонічної хвороби II ступеню із захистом Батьківщини, що відображено у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм. каліцтв № 2631 від 14 серпня 2023 року;

2) копію рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви (скарги) ОСОБА_1 від 11.07.2023 №1/11-07/23.

29.01.2024 року судом продовжено процесуальний строк розгляду справи.

15.02.2024 року від відповідача надійшли витребувані матеріали.

20.02.2024 року представником позивача подано до суду копії витягу з рішення військово-лікарської комісії № 2631 від 14 серпня 2023 року та копію листа ЦВЛК від 17.08.2023 року №598/8486.

Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №7593 від 24.04.2023, позивача визнано обмежено придатним до військової служби, що позивачем не оскаржується.

Водночас, підставою даного спору є неповне фіксування хвороб, які є причиною обмеження ступеня придатності. Так, у довідці №7593 від 24.04.2023 не вказано гіпертонічну хворобу 2 ступеня, на яку хворіє позивач, як таку, що пов`язана із захистом Батьківщини, натомість вказано: захворювання Так, пов`язані із проходженням військової служби.

11.07.2023 року позивач, через уповноваженого представника, звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України із скаргою, в якій вимагав перегляду постанови військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №7593 від 24.04.2023.

Відповідач листом від 17.08.2023 року №598/8486 повідомив, що Військово-лікарською комісією Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» довідку №7593 від 24.04.2023 прийнято обґрунтовано, підстави для її перегляду відсутні, оскільки солдатом ОСОБА_1 не надано медичних документів, які б дозволили віднести або підтвердили б початок розвитку діагностованого захворювання на період участі у бойових діях.

Також повідомлено, що за результатами розгляду наданих солдатом ОСОБА_1 документів постановою ВЛК ЦВЛК ЗУ України за протоколом засідання від 14.08.2023 року №2631 переглянуто постанови військово-лікарської комісії КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради від 29.09.2022 року №59 та КНП «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради від 07.11.2022 року №35 щодо отриманої солдатом травми 15.09.2022 року, витяги з протоколу засідання ВОК ЦВЛК ЗС України направлено на адресу скаржника.

Наголошено, що підстав для перегляду та скасування постанови немає.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, оформленого листом від 14.08.2023 року №2631, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі по тексту - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина 5 статті 1 Закону №2232-XII).

Відповідно до частини 7 статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1109/15800.

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

- медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів. (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК, лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах.

Пунктом 3.8 глави 3 Розділу ІІ Положення №402 встановлено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний до військової служби».

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».

Відповідно до пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402, на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

У даній справі позивач вважає протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України в задоволенні скарги про перегляд постанови Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №7593 від 24.04.2023 про визнання ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби, скарги на бездіяльність Військово-лікарської комісії в частині не встановлення причинного зв`язку захворювання із захистом Батьківщини та тяжкості отриманої травми солдата ОСОБА_1 щодо Гіпертонічної хвороби II ступеню і відмови в проведенні повторного перегляду постанови про причинний зв`язок.

Суд зазначає, що підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Так, у листі ЦВЛК від 17.08.2023 року №598/8486 за протоколом засідання від 14.08.2023 року №2631 переглянуто постанови військово-лікарської комісії КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради від 29.09.2022 року №59 та КНП «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради від 07.11.2022 року №35 щодо отриманої солдатом травми 15.09.2022 року.

Саме в довідці ВЛК №35 (а.с. 18) від 07.11.2022 року, винесеній після проходження лікування солдатом ОСОБА_1 у КНП «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради з 27.10.2022 по 07.11.2022 року (а.с. 32), за встановленим вперше захворюванням Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, визначено причинний зв`язок травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

До скарги представником позивача було надано відповідь КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кропивницького» №615/01-11 від 09.05.2023 року, відповідно до якої позивач із Гіпертонічною хворобою ІІ ступеня на обліку у сімейного лікаря не значився, зі скаргами на гіпертонічні хвороби до 27.10.2022 року не звертався.

Також надано лист Кропивницького РТЦК та СП №1/3937 від 12.05.2023, яким підтверджено, що на момент мобілізації ОСОБА_1 01.03.2022 року та під час несення ним служби скарг на гіпертонічні хвороби не надходило.

Пояснення позивача про разове підвищення тиску внаслідок смерті дитини та звернення з цього приводу за медичною допомогою навесні 2021 року, на переконання суду, не може свідчити про набуття позивачем гіпертонічної хвороби ІІ ступеня до початку проходження військової служби за мобілізацією, тобто до 01.03.2022 року.

Отже, судом констатується, що Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України, відповідно до протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 14.08.2023 №2631, скаргу ОСОБА_1 розглянуто з порушенням п.2.3.3. та п.2.3.4. розділу 2. Положення №402, в односторонньому порядку, лише на підставі постанов ВЛК КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» та ВЛК КНП «Центральна міська лікарням «Кропивницької міської ради» від 07.11.2022 № 35, без належної оцінки інших наданих позивачем до скарги додатків, без направлення запитів до закладів охорони здоров`я (установ), військової частини, Кропивницького РТЦК та СП, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи для з`ясування фактичних обставин та причин набуття травми хвороби, що, у свою чергу, свідчить про порушення відповідачем порядку розгляду скарги та прийняття протиправного рішення, внаслідок якого не скасовано постанову ВЛК в частині встановлення причинного зв`язку та тяжкості захворювання - Гіпертонічної хвороби II ступеню, а також безпідставно відмовлено в проведенні повторного перегляду постанови про причинний зв`язок (а.с. 84-85).

Як слідує із матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України зі скаргою щодо перегляду постанови Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №7593 від 24.04.2023 в частині не встановлення причинного зв`язку захворювання солдата ОСОБА_1 щодо Гіпертонічної хвороби II ступеню.

З оскаржуваного рішення відповідача не вбачається здійснення повного та всебічного аналізу з врахуванням всіх медичних показників щодо стану здоров`я позивача, зокрема згідно з результатами обстежень, здійснених під час процедури його медогляду і наявних захворювань.

Разом з тим, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та встановлення причинного зв`язку набутих травм за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи набуто травму під час захисту Батьківщини, чи до несення військової служби за мобілізацією, виходить за межі судового розгляду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 по справі №810/5009/18.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, а тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у від 13.06.2018 по справі №806/526/16.

При цьому, суд зауважує, що позивач користуючись своїм правом, оскаржив висновок військово-лікарської комісії до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

За результатом розгляду зазначеної скарги, листом від 17.08.2023 року № 598/8486, на підставі протоколу від 14.08.2023 року № 2631, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України повідомила, що підстав для перегляду та скасування постанови немає, оскільки така прийнята вірно.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту.

Абзацом 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 передбачено, що ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Відповідно до 2.3.5. Положення № 402 Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

З урахуванням вищенаведеного, ЦВЛК при розгляді заяви/скарги на рішення ВЛК свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.

Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, у спірному випадку має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо не прийняття постанови за результатами розгляду скарги позивача.

Саме постанова ЦВЛК є актом індивідуальної дії, який в подальшому заявник може оскаржити у відповідності до пункту 2.3.5. Положення 402 та є підставою для перегляду її в судовому порядку.

Наведені обставини свідчать про поверхневість проведеного Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України розгляду скарги позивача та необґрунтованість прийнятих висновків, а вказана розбіжність не може бути усунена судом.

Враховуючи підстави заявленого позову та предмет оскарження, обставини, що досліджувались відповідачем в ході розгляду скарги ОСОБА_1 № 1/11-07-23 від 11.07.2023 року відповідно до протоколу від 14.08.2023 року №2631 підлягають перегляду Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України і ретельній перевірці їх обґрунтованості, за наслідками чого слід прийняти постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо нездійснення, у встановленому законом порядку, розгляду скарги ОСОБА_1 №1/11-07-23 від 11.07.2023 року (вх. № 5837 від 10.08.2023 року) на довідку Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №7593 від 24.04.2023, в частині встановлення причинного зв`язку захворювання та тяжкості отриманої травми солдата ОСОБА_1 щодо Гіпертонічної хвороби II ступеню; визнання протиправним та скасування протоколу від 14.08.2023 року №2631 Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України; із зобов`язанням відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 № 1/11-07-23 від 11.07.2023 року (вх. № 5837 від 10.08.2023 року) на довідку Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №7593 від 24.04.2023, в частині встановлення причинного зв`язку захворювання та тяжкості отриманої травми солдата ОСОБА_1 щодо Гіпертонічної хвороби II ступеню, з прийняттям постанови відповідно до підпунктів 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, з урахуванням висновків суду наведених в цьому рішенні.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач від сплати судового збору звільнений, а відповідач доказів понесення судових витрат суду не надав, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України щодо нездійснення, у встановленому законом порядку, розгляду скарги ОСОБА_1 № 1/11-07-23 від 11.07.2023 року на довідку Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №7593 від 24.04.2023, в частині встановлення причинного зв`язку захворювання Гіпертонічної хвороби II ступеню та тяжкості отриманої травми солдата ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати протокол Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України від 14.08.2023 року №2631.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України Міністерства оборони України () повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № 1/11-07-23 від 11.07.2023 року (вх. № 5837 від 10.08.2023 року) на довідку Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №7593 від 24.04.2023, в частині встановлення причинного зв`язку захворювання солдата ОСОБА_1 щодо Гіпертонічної хвороби II ступеню та тяжкості отриманої травми, з прийняттям постанови відповідно до підпунктів 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, з урахуванням висновків суду, наведених в цьому рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО