Справа № 620/16935/23
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Чернігів Справа № 620/16935/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною безділяьність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо звільнення позивача з військової служби за пп. ''г'' п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язати відповідача провести звільнення позивача з військової служби за пп. ''г'' п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позов мотивовано тим, що його дружині встановлено ІІІ групу інвалідності. Зважаючи на погіршення стану її здоров`я, а також відсутність сторонньої допомоги виникла необхідність у звільненні зі служби.

Суд ухвалою від 16.11.2023 (суддя Заяць О.В.,) відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов. В подальшому, у зв`язку з припиненням повноважень судді Зайця О.В., на підставі розпорядження від 20.12.2023 №153 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Житняк Л.О. Суд ухвалою (суддя Житняк Л.О.) від 28.12.2023 справу прийнято до провадження

Відповідач у встановлений ухвалою від 16.11.2023 строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що позивач неодноразово звертався до нього із рапортами, які були неналежним чином оформлені, що позбавляє командира прийняти відповідне рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи встановлено, що дружиною позивача є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , яка має загальне захворювання та є особою з інвалідністю ІІІ групи з 29.06.2023, що підтверджуються довідкою МСЕК серії 12 ААГ №464990 від 06.07.2023 (а.с.3).

ОСОБА_1 12.07.2023 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом (а.с.6-7), в якому просив звільнити його з військової служби з 10.04.2023 через сімейні обставини у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною та наявністю в нього дружини із числа осіб з інвалідністю.

До рапорту жодних документів додано не було, оскільки як вбачається з розділу рапорту «Додатки», копія висновку Корюківської міжміської МСЕК від 06.07.2023 серії 12 ААГ №464990, довідка Холминської селищної ради Корюківського району від 03.04.2023 №154 та копія свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_2 були надіслані поштою раніше.

Також, 16.07.2023 позивачем направлено рапорт, в якому він просить вважати датою звільнення 12.07.2023 замість 10.04.2023 (а.с.8).

Оскільки рапорт від 12.07.2023 відповідачем не розглянуто, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

У свою чергу, статтею 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII, в редакції чинній на момент подання рапорту) визначені підстави для звільнення з військової служби. Зокрема, підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Предметом цього позову є бездіяльність відповідача щодо незвільнення позивача з військової служби, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю ІІІ групи.

Відповідно до абз. 2 п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно із п.233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

За приписами пп.2 п.225 Положення звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється: під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Отже, під час дії воєнного стану передбачено можливість звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів за сімейними обставинами, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо не розгляду рапорту позивача від 12.07.2023, відповідач зазначає про неналежне оформлення рапорту, що не дає можливості командиру його розглянути.

В той же час, на думку суду такий підхід є формалізованим, з огляду на те, що рапорт позивача викладений у зрозумілій формі, з його змісту чітко вбачається відсутність наміру позивача продовжувати проходження служби та вказані підстави для звільнення, з посиланням на відповідні документи, які вже направлялись відповідачу.

Суд зазначає, що наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 затверджено Інструкцію з діловодства у Збройних Силах України (далі Інструкція №124).

Ця Інструкція встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ,(далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.

Згідно з п.2.1.6 Інструкції №124), рапорт (заява) письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

В силу приписів п.3.11.6 Інструкції №124 документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.

Тобто, командир військової частини після отримання і реєстрації рапорту (заяви) військовослужбовця зобов`язаний протягом місяця розглянути такий рапорт (заяву) військовослужбовця та надати відповідь по суті порушених питань.

Суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачений термін розгляду рапорта. При цьому, відповідно до ст.115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно з ст.20 Закону Украі?ни «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня і?хнього надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня і?х отримання.

Таким чином, щодо термінів розгляду рапорту слід керуватись 15-денним або місячним (максимум) строком згідно з зазначеним вище законом.

За приписами ст.117 Дисциплінарного статуту пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

А отже, враховуючи, що рапорт позивача станом на момент розгляду справи в суді не розглянутий, позивачу не надано відповідь по суті порушених в ньому питань, а відповідальним за організацію діловодства у військовій частині (установі) є командир (керівник), суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені шляхом визнання протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 12.07.2023 та зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт позивача від 12.07.2023 та надати відповідь.

З огляду на викладене, позов належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.07.2023.

Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 12.07.2023 та надати відповідь.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення суду складено 26.02.2024.

Суддя Л.О. Житняк