Справа № 420/28769/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

26 лютого 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бойко О.Я., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію в розмірі 68% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 та з 01.03.2023 з урахуванням індексації та здійснити нарахування та виплату без обмеження максимальним розміром щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., -
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 30.11.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнив частково, а саме вирішив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2022 та у обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.03.2023;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.09.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 68 % грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 з урахуванням індексації встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118, без обмеження максимальним розміром з 01.03.2023 року з урахуванням індексації встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 та додатково враховуючи індексацію встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити з 01.09.2021 ОСОБА_1 пенсію з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- у задоволенні решти вимог відмовити;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1717 (одна тисяча сімсот сімнадцять),76 грн.
Заявник обґрунтовує дану заяву тим, що у діях відповідача вбачається бездіяльність щодо виконання судового рішення у вказаній справі, оскільки рішення від 30.11.2023 набрало законної сили 02.01.2024, проте не виконується впродовж півтора місяці. При цьому, представник зауважив, що відповідач конкретних строків щодо виконання судового рішення не зазначив.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, оцінивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.
Статтею 372 КАС України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Слід зазначити, що рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.
Згідно із ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Таким законом в Україні є Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.
Положеннями ч. 1 ст. 373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII).
З матеріалів справи суд не встановив, що, станом на дату подання до суду заяви про встановлення судового контролю у загальному порядку виконання судового рішення, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», позивач вжив всі можливі та необхідні заходи, але такі заходи не дали очікуваного результату.
При цьому, позивач до заяви не надав доказів на підтвердження ухилення відповідача від виконання рішення суду при його примусовому виконанні за виданим позивачу виконавчим листом.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що заява позивача про встановлення контролю за виконанням рішення суду в порядку cт. 382 КАС України є необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Оксана БОЙКО