Справа № 520/37491/23
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 р. №520/37491/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Лозівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області (вул. Павлоградська, буд. 54-а,м. Лозова,Лозівський район, Харківська область,64602, ), третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Лозівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області щодо не надання відстрочки від призову за мобілізацією ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Лозівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Харківської області прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абз. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.08.2023 він звернувся до відповідача з заявою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі абз. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особа що доглядає невиліковно хвору матір, і відсутні інші особи, які за законом зобов?язані її утримувати. До вказаної заяви були надані належні та достатні докази, що підтверджують вказані у заяві обставини. Не зважаючи на наведене позивачу було відмовлено в наданні відстрочки від призову за мобілізацією. Не погоджуючись з наведеним позивач звернувся до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Копія ухвали по справі була надіслана сторонам та отримана ними, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих мотивів, що за результатами розгляду зазначеної заяви, другим відділом Лозівського РТЦК та СП заявнику була надана відповідь від 28.08.2023 №5264 в якій зазначено на невідповідність наданого висновку Лікарсько-консультативної комісії №81 від 09.08.2023 виданого ФОП ОСОБА_3 , а також з приводу порушеного питання про необхідність особистого прибуття до другого відділу Лозівського РТЦК та СП. Вдруге, військовозобов?язаний ОСОБА_1 , звернувся з аналогічним зверненням до другого відділу Лозівського РТЦК та СП 13.11.2023 №4644. Пакет документів приєднаних до заяви без змін. За результатами розгляду заяви, другим відділом Лозівського РТЦК з СП ОСОБА_1 11.12.2023 за вих.№7576 було відмовлено в отриманні відстрочки, оскільки обставини на які він посилався, належним чином відповідно до вимог закону не підтверджені.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в Лозівському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Харківської області.

ОСОБА_1 звернувся до другого відлілу ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідною заявою 16.08.2023 вих.№3345 з приводу отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В своїй заяві позивач посилався на те, що він доглядає невиліковно хвору матір, і відсутні інші особи, які за законом зобов?язані її утримувати, і він не має бажання служити, а тому маю право на відстрочку відповідно до вимог законодавства».

До заяви надано документи: - Нотаріально засвідчені копії: висновку № 81 від 09.08.2023 лікарсько-консультативної комісії; паспорта ОСОБА_4 ; паспорта ОСОБА_1 ; - свідоцтво про народження ОСОБА_1 ; картка платника податків ОСОБА_1 ; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_4 ; довідку про фактичне місце проживання ОСОБА_4 ; витяг з реєстру територіальної громади; заяву ОСОБА_4 до Лозівського РТЦК та СП.

За результатами розгляду зазначеної заяви, другим відділом Лозівського РТЦК та заявнику була надана відповідь від 28.08.2023 №5264 в якій зазначено на невідповідність наданого висновку Лікарсько-консультативної комісії №81 від 09.08.2023 виданого ФОП ОСОБА_2 , а також з приводу порушеного питання про необхідність особистого прибуття до другого відділу Лозівського РТЦК та СП.

Вдруге, військовозобов?язаний ОСОБА_1 звернувся з аналогічним зверненням до другого відділу Лозівського РТЦК та СП 13.11.2023 №4644. Пакет документів приєднаних до заяви без змін.

За результатами розгляду заяви, другим відділом Лозівського РТЦК а СП ОСОБА_1 11.12.2023 за вих.№7576 було відмовлено в отриманні відстрочки, оскільки обставини на які він посилався, належним чином відповідно до вимог закону не підтверджені.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі абз. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особа що доглядає невиліковно хвору матір, і відсутні інші особи, які за законом зобов?язані її утримувати, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 року захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року строк дії воєнного часу продовжувався.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

«Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пп. 8 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів») призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Згідно з абз. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, що діяла станом на час звернення позивача до відповідача з відповідною заявою) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 22.07.1970 р. Актом встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи II групи або особами, які потребують постійного стороннього догляду №8, встановлено що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно здійснює догляд за матір?ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв?язку з потребою постійного стороннього догляду.

Центром сімейної медицини «Мій лікар» ФОП ОСОБА_2 складено висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (форма 080-4/0) від 02.11.2023 щодо матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відмовляючи позивачу в отриманні відстрочки, відповідач посилається на те, що обставини на які посилався позивач, належним чином відповідно до вимог закону не підтверджені.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що Виданий ФОП ОСОБА_2 висновок лікарсько-консультативної комісії №81 від 09.08.2023 - не прийнятий до уваги, оскільки відповідно до законодавства данні обставини підтверджуються висновоком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я, а не фізичною особою підприємцем.

Також вказано, що за даними висновку лікарсько-консультативної комісії ФОП ОСОБА_5 № 81 від 09.08.2023, хворим у висновку зазначений ОСОБА_6 , 1970 р.н., якому встановлений діагноз «Гіпертонічна хвороба ІІ ст., Хронічний бронхіт, хронічний гастрит». Інформація про хвору ОСОБА_4 - ВІДСУТНЯ.

Крім того, форма бланку «Висновок лікарсько-консультативної комісії», який був виданий ФОП ОСОБА_2 , затверджений наказом Міністерства охорони здоров?я від 31.07.2013 №667, а саме інструкція про порядок надання висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу. Отже, висновок лікарсько-консультативної комісії виданий ФОП ОСОБА_2 №81 від 09.08.2023, не відповідає вимогам вищезазначеного наказу.

Також судом встановлено, що відповідач при перевірці відомостей викладених в заяві про надання відстрочки від призову звернувся до Міністерства охорони здоров`я України з роз`ясненням щодо діяльності лікарсько-консультативної комісії.

08.02.2024 Лозівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Харківської області отримав з Міністерства охорони здоров?я України лист-відповідь від 29.01.2024 №17-04/3900/2-24 з питань діяльності лікарсько-консультативних комісій.

Суд, дослідивши зміст вказаного листа Міністерства охорони здоров?я встановлено наступне.

В Ліцензійному реєстрі МОЗ з медичної практики міститься інформація про ФОП ОСОБА_2 , місцезнаходження/проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , рішення про видачу ліцензії від 18.05.2021 № 965, місце провадження діяльності: АДРЕСА_4 , за спеціальністю: загальна практика - сімейна медицина.

В листі вказано, що Лікарсько - консультативні комісії (далі - ЛКК) утворюються при лікувально - профілактичних закладах охорони здоров?я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.

ЛКК у своїй діяльності керується стандартами медичних технологій лікувально - діагностичного процесу та протоколами надання медичної допомоги за спеціальностями, іншими законодавчими та нормативно - правовими актами.

Основами законодавства України про охорону здоров?я визначено, що заклад охорони здоров?я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.

Враховуючи вказані положення законодавства Міністерство охорони здоров?я зробило висновок, що лікарсько-консультативні комісії створюються виключно при закладах охорони здоров?я. Фізична особа підприємець самостійно, або ж співпраці з іншою фізичною особою- підприємцем не може створити ЛКК.

Отже, суд погоджується с позицією відповідача, що наданий позивачем Висновок лікарсько-консультативної комісії, який був виданий ФОП ОСОБА_2 не може підтверджувати факт наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі у ОСОБА_4 , оскільки створений не при закладі охорони здоров`я.

З огляду на викладене, на час виникненння спірних правовідносин позивач відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" підлягав призову на військову службу під час мобілізації та не мав підстав на відстрочку з вказаних у заяві підстав.

Таким чином, Лозівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Харківської області відмовляючи позивачу в отриманні відстрочки, діяв на підставі та в межах повноважень передбачених законодавством, оскільки обставини на які посилався позивач, не підтверджені належними та допустимими доказами.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Лозівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області (вул. Павлоградська, буд. 54-а,м. Лозова,Лозівський район, Харківська область,64602, ), третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.