Справа № 140/34537/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/34537/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 777 Трейдінг Груп до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю 777 Трейдінг Груп (далі ТзОВ 777 Трейдінг Груп) звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 30 серпня 2023 року №UA205050/2023/000511/23.

В обґрунтування позову позивач вказав, що з метою митного оформлення товару -автобус VDL Ambassador SB 200 (XMGDE02FS0H017575), декларант подав до Волинської митниці митну декларацію (далі МД) №23UA62UO, в якій митну вартість визначив за основним методом, тобто за ціною договору (контракту), й до фактурної вартості 6000,00 євро додано також транспортні витрати в сумі 30000,00 грн. Однак відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 30 серпня 2023 року №UA205050/2023/000511/23, визначивши митну вартість за резервним методом на рівні 8800,00 євро. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.

Позивач не погоджується з таким рішенням й вважає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) декларант надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом, а у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку позивача, у спірному рішенні відповідач безпідставно покликається на розбіжності в рахунку-фактурі (інвойсі) та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу в частині визначення продавця і власника. Зазначив, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є в розумінні МК України документом, який підтверджує митну вартість, а використовується лише як доказ права розпорядження транспортним засобом. Так оскільки товар поставлявся на умовах EXW-Зевенберген, Нідерланди (тобто право власності та всі ризики переходять до покупця на території продавця), а транспортування на підставі договору про надання послуг від 01 серпня 2023 року №01/08 та акта прийому-передачі від 28 серпня 2023 року №28/08 здійснювалося за рахунок позивача, тому в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 16 серпня 2023 року №А53852736 зазначено отримувача товару ТзОВ 777 Трейдінг Груп, якому надано право на розпорядження транспортним засобом на території Європейського Союзу.

На думку позивача, не відповідають дійсним обставинам і посилання митниці на ненадання транспортних документів та документів, які підтверджують суму витрат відповідно до поданої калькуляції транспортних витрат. Позивач наголосив, що відповідач не витребовував транспортні (перевізні) документи. Товариство самостійно додатково до калькуляції витрат на транспортування надало митному органу договір про надання послуг від 01 серпня 2023 року №01/08 та акт прийому-передачі від 28 серпня 2023 року №28/08 до договору нього, які пояснюють і підтверджують понесені витрати.

Позивач вказав і на безпідставність зауважень митного органу з приводу невідповідності суми, зазначеної у платіжній інструкції в іноземній валюті від 29 серпня 2023 року №26 (18000,00 євро), сумі, вказаній у рахунку-фактурі (інвойсі) від 14 серпня 2023 року (6000,00 євро). Позивач зазначив, що загальна вартість п`яти транспортних засобів за контрактом від 08 серпня 2023 року №08082023 становить 30000,00 євро. Їх оплату у повному обсязі проведено платіжними інструкціями від 23 серпня 2023 року №25 на суму 12000,00 євро та від 29 серпня 2023 року №26 на суму 18000,00 євро.

Позивач вважає, що надані ним документи в частині підтвердження заявленої митної вартості не містять розбіжностей чи ознак підробки, а вимога про надання додаткових документів є безпідставною й митний орган не спростував достовірність поданих документів, не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару. Окремо позивач наголосив, що у спірному рішенні вказано на ненадання документів, про які не було зазначено у повідомленні декларанту. Саме рішення не містить докладної інформації (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Також зауважив, що Волинською митницею листом від 25 вересня 2023 року №7.3-15/11741 повідомлено про відмову у скасуванні спірного рішення після надання ТзОВ 777 Трейдінг Груп відповідно до частини восьмої статті 55 МК України додаткових пояснень та документів щодо оцінюваного товару.

За таких обставин позивач просив суд задовольнити позов, скасувавши рішення відповідача як протиправне.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.60-67). В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час опрацювання поданих для митного оформлення документів за МД №23UA62U0 від 30 серпня 2023 року відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР), а при перевірці числового значення заявленої декларантом митної вартості товару у самих документах встановлено розбіжності. Так власник транспортного засобу, вказаний у свідоцтві про реєстрацію від 16 серпня 2023 року №А53852736 (ТзОВ 777 Трейдінг Груп) не відповідає продавцю, зазначеному в інвойсі від 14 серпня 2023 року №10230596 (Womy equipment supply В.V.), що, на думку відповідача, є підставою для сумніву щодо впливу третіх осіб на формування числових значень митної вартості. Крім того, декларантом надана калькуляція транспортних витрат, однак не надано документів, які б підтвердили суму цих витрат; платіжна інструкція від 29 серпня 2023 року №26 містить лише посилання на контракт й сума в платіжному дорученні (18000,00 євро) не відповідає сумі, вказаній в рахунку-фактурі (інвойсі) (6000,00 євро). Декларанту була надана можливість спростувати ці розбіжності.

Оскільки декларант не надав усіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом. У зв`язку з відсутністю у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, вартісної основи для розрахунку митної вартості, можливим було застосування лише резервного методу, тому на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі - ЄАІС Держмитслужби) митну вартість визначено на рівні 8800,00 євро.

Відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 30 серпня 2023 року №UA205050/2023/000511/23 відповідає вимогам митного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

У відповіді на відзив (а.с.96-100) позивач підтримав доводи позову та додатково зауважив, що відповідач безпідставно стверджує про відмову ТзОВ 777 Трейдінг Груп надати додаткові документи (банківські платіжні документи та/або інші бухгалтерські документи; транспортні (перевізні) документи; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування); виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями). В повідомленні декларанту серед вказаних було запропоновано надати лише виписку з бухгалтерської документації та висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. При цьому надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, передбачено частиною третьою статті 53 МК України, тобто надається додатково митному органу виключно за умови відсутності можливості визначити митну вартість на основі документів, передбачених у частині другій цієї статті, що у цьому випадку не доведено. Водночас митний орган відповідно до положень частини першої статті 327 МК України наділений правом самостійно залучати спеціалістів та експертів для участі у здійсненні митного оформлення.

Позивач наголосив, що ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного декларантом розрахунку митної вартості: які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.

08 серпня 2023 року між ТзОВ 777 Трейдінг Груп (покупець) та компанією Womy equipment supply В.V. (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №08082023, за умовами якого продавець зобов`язується поставити товар п`ять транспортних засобів, серед них автобус VDL Ambassador SB 200 (XMGDE02FSOH017575) (а.с.16-19).

30 серпня 2023 року для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України на умовах EXW-Зевенберген (Нідерланди) товару Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL Berkhof; модель згідно з довідником - Ambassador 200; (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_1 ; включаючи водія, загальна кількість сидячих - 40 місць; календарний рік виготовлення 2008; модельний рік виготовлення - 2008. Країна виробництва - Нідерланди. Торгівельна марка VDL (далі також товар) ТзОВ 777 Трейдінг Груп в порядку електронного декларування подало МД №23UA62U0 (а.с.26-27). Фактурна вартість імпортованого товару становить 6000,00 євро (еквівалентно 237096,00 грн). Митну вартість визначено на рівні 267096,00 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 30000,00 грн). До митної декларації для підтвердження митної вартості додано: контракт від 08 серпня 2023 року №08082023 (а.с.16-19), рахунок-фактуру (iнвойс) від 14 серпня 2023 року №10230596 (а.с.20); платіжну інструкцію від 29 серпня 2023 року №26 (а.с.23); калькуляцію транспортних витрат від 30 серпня 2023 року (а.с.34); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16 серпня 2023 року №А53852736 (а.с.49-50) та від 31 липня 2023 року № (а.с.87 зворот 88); висновок експерта від 30 серпня 2023 №569 (а.с.79 зворот); сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №AF01168195 від 16 серпня 2023 року (85 зворот-86); митну декларацію країни відправлення №MRN23NLLLDH26AХА3WD57 від 16 серпня 2023 року (а.с.24).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту (а.с.90 зворот) вказано на наявність розбіжностей у поданих документах: 1) власник транспортного засобу, вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 16 серпня 2023 року № НОМЕР_2 , не відповідає продавцю, зазначеному в інвойсі від 14 серпня 2023 року №10230596; декларантом не надано транспортних (перевізних) документів: надана калькуляція транспортних витрат, проте не надано документів, які б підтверджували суму цих витрат; платіжна інструкція №26 містить лише посилання на контракт, однак сума в платіжному дорученні не відповідає сумі, вказаній в інвойсі. Одночасно запропоновано подати такі документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, та 8) інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару - за бажанням декларанта.

На електронне повідомлення митниці декларант листом від 30 серпня 2023 року інформував відповідача про те, що додаткових документів надавати не буде (а.с.85).

30 серпня 2023 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000511/2 (а.с.30-31). Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи містять розбіжності (тут дослівно ті, про які зазначено в повідомленні декларанту). Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації в ЄАІС (МД №UA205050/2022/026109 від 10 травня 2022 року) на рівні 8800,00 євро.

Також 30 серпня 2023 року Волинська митниця сформувала картку №UA205050/2023/033313 відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.32-33).

Товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA45U5 від 30 серпня 2023 року із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України (а.с.28-29).

Відповідно до положень частини восьмої статті 55 МК України ТзОВ 777 Трейдінг Груп 19 вересня 2023 року надало Волинській митниці додаткові пояснення (а.с.39-42) та документи для підтвердження митної вартості товару, що декларувався згідно з МД №23UA62U0 від 30 серпня 2023 року (зокрема, договір про надання послуг з перевезення від 01 серпня 2023 року та акт від 28 серпня 2023 року №28/08 прийому-передачі до цього договору, платіжну інструкцію від 23 серпня 2023 року №25) (а.с.22, 35-38). Однак їх надання не призвело до скасування рішення від 30 серпня 2023 року №UA205050/2023/000511/2 митним органом, про що позивач інформований листом від 25 вересня 2023 року №7.3-15/11741 (а.с.43-45).

При вирішення спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (пункти 2, 3, 4, 6): контракт від 08 серпня 2023 року №08082023 (а.с.16-19), рахунок-фактуру (iнвойс) від 14 серпня 2023 року №10230596 (а.с.20); платіжну інструкцію від 29 серпня 2023 року №26 (а.с.23); калькуляцію транспортних витрат (а.с.34).

Разом із цими документами декларантом було надано митну декларацію країни відправлення №MRN23NLLLDH26AХА3WD57 від 16 серпня 2023 року (а.с.24); висновок експерта від 30 серпня 2023 №569 (а.с.79 зворот); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16 серпня 2023 року №А53852736 (а.с.49-50) та від 31 липня 2023 року № (а.с.87 зворот 88), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №AF01168195 від 16 серпня 2023 року (85 зворот - 86).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так контрактом від 08 серпня 2023 року №08082023, укладеним між ТзОВ 777 Трейдінг Груп (покупець) та компанією Womy equipment supply В.V. (продавець) визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця. Зокрема, контрактом визначено, що його предметом є п`ять транспортних засобів (автобуси VDL Ambassador SB 200, у тому числі з vin-номером НОМЕР_1 ); загальна сума контракту становить 30000,00 євро, а ціна однієї одиниці товару - 6000,00 євро (а.с.16-19).

Відповідно до рахунка-фактури (інвойсу) від 14 серпня 2023 року №10230596 (а.с.20, переклад а.с.21) вартість автобуса VDL Ambassador SB 200 (XMGDE02FS0H017575) становить 6000,00 євро. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, ціну. Тут же є посилання на контракт від 08 серпня 2023 року №08082023.

Ціна товару в рахунку-фактурі (інвойсі) від 14 серпня 2023 року №10230596 (6000,00 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №23UA62U0 від 30 серпня 2023 року (графа 22).

Пунктом 5 контракту від 08 серпня 2023 року №08082023 сторонами погоджено оплату товару шляхом безготівкового перерахунку коштів на валютний рахунок продавця з розрахункового рахунку покупця.

До митної декларації надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 29 серпня 2023 року №26 на суму 18000,00 євро (а.с.23). У платіжній інструкції вказано призначення платежу prepaymeht for the vehicle accordining to the cjntract 08082023 DD 08.08.2023, що в перекладі означає передоплата за автомобіль згідно з договором 08082023 від 08 серпня 2023 року. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Womy equipment supply В.V., платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в контракті.

З приводу аргументів відповідача про те, що сума в платіжному дорученні (18000,00 євро) не відповідає сумі, вказаній в інвойсі (6000,00 євро), суд зазначає, що пунктом 1 контракту від 08 серпня 2023 року №08082023 визначено перелік автобусів VDL Ambassador SB 200 (які мають vin-номери XMGDE02FS0H017594, XMGDE02FSOH017162, XMGDE02FSOH017175, XMGDE02FSOH017517, XMGDE02FSOH017575).

У листі (а.с.39-42) позивач пояснював митному органу, що оплату товару за контрактом від 08 серпня 2023 року №08082023 здійснено згідно з платіжними інструкціями в іноземній валюті від 23 серпня 2023 року №25 на суму 12000,00 євро та від 29 серпня 2023 року №26 на суму 18000,00 євро (а.с.22, 23). Тобто, цими двома платіжними документами, у яких є посилання на контракт від 08 серпня 2023 року №08082023, проведено повну оплату за товар, що також підтверджено листом компанії Womy equipment supply В.V. від 30 жовтня 2023 року (а.с.46-47). При цьому оплата за оцінюваний товар (vin XMGDE02FSOH017575) проведена відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті від 29 серпня 2023 року №26, що додавалася до МД №23UA62U0.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що платіжна інструкція від 29 серпня 2023 року №26 не може бути підтвердженням оплати за товар з огляду на те, що містить посилання лише на контракт.

Варто зазначити, що пунктом 15 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2008 року №216 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2008 року за №910/15601; у редакції постанови Правління Національного банку України від 25 серпня 2022 року №189; далі - Порядок №216), визначено, що платник заповнює реквізит Призначення платежу платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіжну операцію та документи, на підставі яких вона здійснюється. Повноту інформації забезпечує платник з урахуванням вимог законодавства України.

Порядок №216 не містить обов`язкову вимогу здійснювати посилання в банківському платіжному документі саме на рахунок-фактуру чи рахунок-проформу.

Отже, вказівка у призначенні платежу на контракт та товари, які оплачуються, є достатньою інформацією для виконання банківської операції.

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

Відповідно до пункту 3 контракту від 08 серпня 2023 року №08082023 умови поставки і вантажовідправник обговорюються додатково у товарно-супровідних документах, відповідно до правил Інкотермс в редакцій 2010 року. Товар супроводжується зокрема технічною документацією на транспортний засіб, тимчасовим транзитним технічним паспортом на транспортний засіб, комерційним інвойсом.

Як встановлено судом, товар поставлявся на умовах EXW. Ці умови означають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і оплатити перевезення від підприємства-продавця до пункту призначення, включаючи навантаження, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

Визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до пункту 10 статті 58 МК України до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару у сумі 30000,00 грн, що не заперечується відповідачем.

Суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.

ТзОВ 777 Трейдінг Груп для підтвердження понесення витрат на транспортування відповідачу було надано до митного оформлення калькуляцію витрат з доставки автобуса VDL Ambassador SB 200-vin НОМЕР_3 за маршрутом Зевенберген, Нідерланди Ягодин, Україна (а.с.34), за змістом якої витрати до кордону України становлять 30000,00 грн: страхування, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводилися.

Договором про надання послуг від 01 серпня 2023 року №01-01/09, укладеним між ТзОВ 777 Трейдінг Груп (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець), та актом прийому-передачі від 28 серпня 2023 року №11/09 до договору про надання послуг від 01 серпня 2023 року №01-01/09 (а.с.35-38) підтверджуються понесені ТзОВ 777 Трейдінг Груп витрати на транспортування (власним ходом) 30000,00 грн до кордону України та 1500,00 грн територією України. Обидва документи надані позивачем додатково митному органу (в порядку частини восьмої статті 55 МК України).

Окрім цих витрат жодних інших витрат позивачем понесено не було (інше не випливає з умов контракту та рахунку-фактури). З урахуванням наведеного суд вважає безпідставною вимогу митного органу надати договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.

На думку суду, на митну вартість товару жодним чином не впливає та обставина, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 16 серпня 2023 року № НОМЕР_2 (фактично то є свідоцтво про допуск транспортного засобу до експлуатації) власником транспортного засобу є ТзОВ 777 Трейдінг Груп, а відповідно до інвойсу від 14 серпня 2023 року №10230596 продавцем є компанія Womy equipment supply В.V.

З поданих декларантом документів (контракту від 08 серпня 2023 року №08082023 (а.с.16-19), свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 31 липня 2023 року № (а.с.87 зворот - 88, переклад а.с.103) зрозуміло, що продавцем є компанія Womy equipment supply В.V. У свою чергу свідоцтво від 16 серпня 2023 року №А53852736 не є підтвердженням права власності, а є дозволом на експлуатацію транспортного засобу (а.с.50, переклад а.с.51).

Директивою Ради Європейського Союзу від 29 квітня 1999 року №1999/37/ЄС Про реєстраційні документи на транспортні засоби визначено обсяг інформації, що міститься в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, які видають держави - члени Європейського Союзу. При цьому наявність в особи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу використовується як доказ права розпорядженням транспортним засобом.

Таким чином, у свідоцтві про допуск транспортного засобу до експлуатації від 16 серпня 2023 року №А53852736 ТзОВ 777 Трейдінг Груп зазначено як отримувача товару, якому надано право на розпорядження транспортним засобом на території Європейського Союзу, зокрема з метою його вивозу, зважаючи на визначені сторонами контракту від 08 серпня 2023 року умови поставки товару EXW- Зевенберген, Нідерланди.

Суд також зауважує, що в розумінні статті 53 МК України свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Водночас суд не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що вимога про надання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації; ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталогів, специфікації, прейскурантів (прайс-листи) виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

На думку суду, вказаний перелік документів є некоректним за обставин цієї справи. Зокрема, ліцензійний чи авторський договір, що стосується оцінюваних товарів, вимагається тоді, коли є умовою продажу оцінюваних товарів. Для витребовування документів бухгалтерського та податкового обліку (якщо мова йде про документи, які стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни за попередні періоди) відповідно до частина четвертої статті 53 МК України митний орган має довести існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем, який вплинув на заявлену декларантом митну вартість, проте у цьому випадку ні у вимозі декларанту, ні у спірному рішенні таке обґрунтування не наведене. Надання прайс-листа виробника товару не було обумовлено сторонами зовнішньоекономічного контракту (нагадаємо, що імпортувався автобус, який був у використанні, а не новий). Фактично сторони контракту домовилася, що товар супроводжується технічною документацією на транспортний засіб, тимчасовим транзитним технічним паспортом на транспортний засіб та комерційним інвойсом.

Доречними є зауваження позивача про те, що у спірному рішенні вказано на інший перелік документів, ніж у повідомленні декларанту. Так в останньому не було вимоги надати банківські платіжні документи та/або інші бухгалтерські документи; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). Тому відповідач не вправі обґрунтовувати рішення про коригування митної вартості товару ненаданням тих документів, на які не вказав декларанту.

Суд звертає увагу, що банківський (платіжний) документ, що стосуються оцінюваного товару, калькуляцію транспортних витрат декларант надавав для митного оформлення товару (в порядку частини восьмої статті 55 МК України також надано договір про надання послуг від 01 серпня 2023 року №01-01/09 та акт прийому-передачі від 28 серпня 2023 року №11/09 до договору для підтвердження понесених транспортних витрат). При цьому у листі ТзОВ 777 Трейдінг Груп роз`яснено, як відбувалася оплата товару та його поставка (а.с.39-42).

Відповідач же не встановив таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Суд повторює, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відповідач не обґрунтував необхідність надання позивачем висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, при тому, що декларант до митної декларації додавав експертний висновок від 30 серпня 2023 року №569, яким підтверджено технічні характеристики транспортного засобу, а підтверджуючими документами про вартість товару є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс), що є частиною контракту (пункт 1 контракту від 08 серпня 2023 року №08082023).

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі №826/2313/16, від 13 червня 2019 року у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості декларантом (а.с.82 зворот 83), не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Натомість у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД №UA205050/2022/026109 від 10 травня 2022 року), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Суду МД №UA205050/2022/026109 від 10 травня 2022 року надано не було, тому суд позбавлений можливості дослідити зміст такого документа.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в АСАУР, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). АСАУР не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу для визначення митної вартості товару.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 30 серпня 2023 року №UA205050/2023/000511/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому це рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 10 листопада 2023 року №342, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.15, 55).

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю 777 Трейдінг Груп (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 124, ідентифікаційний код юридичної особи 44356571) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 30 серпня 2023 року №UA205050/2023/000511/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 777 Трейдінг Груп за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк