Справа № 484/449/24
Суддя: Літвіненко Т. Я.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №484/449/24
Провадження №2-а/484/7/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання Шаповалова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00016420 від 10.01.2024 року

ВСТАНОВИВ:

25.01.2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови серія АА № 00016420 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 10.01.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за порушення п. 22.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн 00 коп.

Позов мотивовано тим, що згідно оскаржуваної постанови серії АА №00016420 від 10.01.2024 року, 22.12.2023 року о 18 год 33 хв., за адресою М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337) Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб: марки MAN TGA, модель 28.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638 % (2,255 тон), при дозволеній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Крім того, транспортний засіб марка: MAN TGA, модель 28.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , тип: Спеціалізований напівпричеп, контейнеровоз переобладнаний 2023 р.обл. рами опорними пристроями для установки і перевезення контейнерів типу 1А, свідоцтво про державну реєстрацію т/з серії НОМЕР_2 . Маса без навантаження становить 9 165 кг., повна маса 28000 кг.;

Причіп марка: SCHMITZ, модель: SPR 24L, днз: ВЕ2572XF, тип: спеціалізований напівпричіп - контейнеровоз, свідоцтво про державну реєстрацію т/з серії СТО №623406 . Маса без навантаження становить 4220 кг., повна маса 35 000 кг.

З такою постановою позивач не згодна, вважає, що постанова незаконна, винесена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства.

Представник позивача, в судове засідання не з`явилася, надала заяву слухати справу без її участі, позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив в якому просив у позові відмовити повністю, мотивуючи тим, що під час руху транспортного засобу позивача технічним засобом в автоматичному режимі було зафіксовано перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, про що уповноваженою особою Укртрансбезпеки складено постанови та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч. 2 КУпАП. Перевищення нормативних параметрів було встановлено із урахуванням допустимої похибки вагового комплексу, які перевищували нормативно-вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Фіксація порушення була здійснена за допомогою вимірювального приладу автоматичного пункту, який відповідає вимогам чинного законодавства, про що надано відповідні сертифікати. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автомобільному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2019 року №1174, який унеможливлює механічне втручання в роботу системи. Крім того, відповідальність за ст.132-1 ч. 2 КУпАП покладається саме на фізичних осіб або керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, тому під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовувала відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Транспортний засіб зареєстрований за позивачем, тому він є належним суб`єктом правопорушення за ст. 132-1 ч. 2 КУпАП. Крім того позивачем не надано доказів про те, що здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнері згідно з їх призначенням, а також не надано доказів на підтвердження того, який вантаж перевозився та у який спосіб. Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності, згідно Інструкції №512, яка визначає процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити інформацію про марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, а отже зміст оскаржуваних постанов відображають усі істотні ознаки складу правопорушення, тому відсутні підстави для їх скасування.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.14 ЗаконуУкраїни "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (надалі - Положення №103).

Відповідно до п. 1 Положення №103 Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно п. 4 Положення №103, серед основних завдань Укртрансбезпеки є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п. 5 Положення №103, Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль тьранспротних засобів у зонах габаритно-вагвоого контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення, здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Укртрансбезпеки, здійснює інші повноваження, визначені законом тощо.

Згідно п. 7 Положення №103, Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань, користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами, використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю, використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі тощо.

У той же час, під час реалізації функцій держави, визначених п.п. 15 п.5 Положення, працівниками Укртрансбезпеки здійснюється перевірка дотримання перевізниками вимог чинного законодавства.

Тобто, саме на Укртрансбезпеку покладено здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів для збереження доріг від руйнування вантажним транспортом з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Укртрансбезпека виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ст.77 ч. 2 КАС України покладено на Укртрансбезпеку.

Виходячи з аргументів позивача та заперечень відповідача при розгляді наданої справи слід встановити: чи дійсно мало місце перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу; чи відповідає вимогам автоматичний прилад для зважування (вимірювання) дорожніх транспортних засобів; чи є достовірними в автоматичному режимі результати такого вимірювання; чи відповідає нормативно-правовим актам оскаржувана постанова; чи належний суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до п.1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до ЗУ "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

В позовній заяві представник позивача вказував, що транспортний засіб є контейнеровозом, тому максимальна дозволена маса становить не 40 т., а 44 т., отже позивачем не допущено перевищення загальної маси транспортного засобу, оскільки його маса, відповідно до товарно транспортної накладної, складала 44 420 т.

Однак, дані твердженні представника позивача не заслуговують на увагу та суперечать вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Підпунктом 3 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 р. №879, передбачено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п. 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 установлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, д - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні -22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, зокрема, фактичну масу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року №363 Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі наказ №363) дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів. Згідно з п.п.17.2-17.5 наказу №363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Пунктом 17.9. наказу №363 приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності договору - на підставі заявки, а при відсутності договору - разового договору.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що не є контейнерними перевезеннями вантажні перевезення, зокрема, сипучі вантажів без тари.

В свою чергу, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAN TGA 28.480, ДНЗ НОМЕР_1 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач.

Крім того, ОСОБА_1 є власником напівпричепу марки SCHMITZ, ДНЗ ВЕ2572XF, тип: спеціалізований напівпричіп, н/пр-контейнеровоз, переобладнання 2023р. обл. рами опорними пристроями для установки і перевезень контейнерів типу 1А, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Згідно товарно транспортної накладної №169 від 22.12.2023р. вищевказаний автомобіль здійснював перевезення сипучого вантажу, а саме кукурудзи. Загальна маса транспортного засобу склала 44 420 т.

Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 «спеціалізований напівпричіп н/пр контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

В даному випадку на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу.

Разом з тим, така зміну функціонального призначення контейнеровоза не надає можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Факт переобладнання контейнера із зрізанням його верхньої частини підтверджується фотознімками та відеозаписом, які наявні в матеріалах справи і були досліджені судом.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку норматив перевищення ваги транспортного засобу становить 40 т.

При цьому, представник позивач у позовній заяві не заперечує того, що транспортний засіб перевозив сипучий вантаж, та його загальна вага становить 44 420 т, про що ним неодноразово наголошувалось. Позиція представника позивача лише зводиться до того, що перевезення вантажу здійснювалось саме контейнеровозом, що вказує про неправильність доводів останнього стосовно того, що в даному випадку масою перевищення для транспортних засобів є 44 т.

Крім того, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Таким чином, товарно-транспортна накладна є первинним документом, що містить відомості про господарську операцію і не може вважатися документом, який беззаперечно визначає масу вантажу, тобто твердження позивача про те, що вага вантажу підтверджується наявною в нього товарно-транспортною накладною не обґрунтоване.

Представником відповідача долучено до матеріалів справи відео на якому чітко видно, що даний транспортний засіб обладнаний зверху брезентом, що ставить під сумніви, щодо недопущення будь якого вручання через нього до вмісту контейнеровозу.

Також, представник позивача у позовній заяві зазначав, що відповідачем не надано жодної інформації щодо методики розрахунку даного перевищення. Крім того, представник позивача вказує, що зазначена постанова складена з порушенням чинного законодавства, без дослідження всіх обставин справи, передчасною та такою, що підлягає скасуванню, так як не містить визначених законодавством обов`язкових відомостей, а саме: не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, відсутня інформація щодо смуги руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактична міжосьова відстань, а також допустимі габаритно- вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Однак, дані твердження представника позивача суперечать вимогам чинного законодавства та є наслідком невірного тлумачення норм права виходячи з наступного.

Згідно п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

При цьому, відповідно до пункту 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Отже, вказане свідчить, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, передбачено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Між тим, Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.

Відеозапис руху транспортного засобу через автоматичні пункти розміщені на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступним посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00016420/, яке також наявне в оскаржуваній постанові.

Таким чином, факт руху транспортного засобу марки MAN TGA, модель 28/480, державний номерний знак НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, підтверджено належними і допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що наведені у спірному рішенні суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість акта індивідуальної дії.

Крім того, виконання державного контролю за безпекою на автомобільному транспорті може здійснюватись, зокрема, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексу технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі: вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількість осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому, така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді мета даних, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання, фотографії транспортного засобу тощо.

У свою чергу, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів - у відповідності до діючого законодавства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, згідно із п.2 якого автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером; система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пунктів 7, 8, 11-13, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на:

1) автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг;

2) автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій;

3) вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування.

Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163 (Офіційний вісник України, 2016 р., № 21, ст. 830).

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Таким чином, положення вищезазначених правових норм надають право посадовим особам Укртрансбезпеки використовувати зафіксовану технічним засобом інформацію як доказ при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Як установлено судом, перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, транспортним засобом MAN TGA 28.480, ДНЗ НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, ДНЗ НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_1 , зафіксовано технічним засобом WIM 20, WAGA WIM35, № 7.

Відповідно до сертифікатів відповідності, які наявні в матеріалах справи, прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA») відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту.

Зазначене підтверджується наявними у матеріалах справи копіями сертифікатів відповідності та сертифікатів перевірки типу.

З урахуванням наведеного, зафіксована технічним засобом WIM 20, WAGA WIM35, № 7 інформація про перевищення транспортним засобом MAN TGA 28.480, ДНЗ НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, ДНЗ НОМЕР_4 , нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, у розумінні статті 251 КУпАП, є належним доказом підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Так, постановою серії АА №00016420 від 10.01.2024 року встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638% (2,255 тон), при дозволенній максимальній вазі 40 тон, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси та навантаження на одинарну вісь транспортного засобу здійснюється за формулою:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%

Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22. Правил дорожнього руху.

Отже, відповідно до оскаржуваної постанови розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу виглядає так: ((46 950 кг - 40000кг - 10%*46 950 кг)/40000кг)*100%=5,638 %.

Як зазначалось раніше, відповідальність згідно ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян наступає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм до 10 %, що, з огляду на зафіксовані параметри, мало місце у даному випадку.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а постанова головного спеціаліста відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. серії АА № 00016420 від 10.01.2024 року є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 159, 241, 242, 244 - 246, 250, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00016420 від 10.01.2024 року відмовити.

Повне судове рішення буде складено 28.02.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до п`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Д ержавна служба України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження за адресою: вул. Фізкультури, 9 в м. Київ.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко