Справа № 160/1137/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2024 рокуСправа №160/1137/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Первинної професійної спілки Правозахисники країни до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
11.01.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Первинної професійної спілки Правозахисники країни до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому позивач просить:
- визнати дії Головного управління Національної поліції у Львівській області по відмові в наданні інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 28 серпня 2023року за вих. № 1333 у зв`язку з тим, що між Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» та Головним управлінням Національної поліції у Львівській області не укладався колективний договір, протиправними;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області надати інформацію на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 28 серпня 2023року за вих. № 1333.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.08.2023 Первинною професійною спілкою Правозахисники країни направлено до Головного управління Національної поліції у Львівській області запит з проханням надати інформацію: чи проводить керівництво блоку превенції ГУНП у Львівській області щомісячні звітування поліцейських із вимогою фізичного прибуття таких поліцейських із своїх ТВП до ГУНП (м. Львів); - чи виділяється таким поліцейським службовий автомобіль та пальне для належного забезпечення прибуття на таке щомісячне звітування. Проте, листом від 01 вересня 2023 року за вих. № Д-27зі/112/04/15-23 ГУНП у Львівській області відмовило в наданні інформації на запит Профспілки. Відмова мотивована тим, що між Профспілкою та ГУНП у Львівській області колективний договір не укладався, а також те, що із запиту неможливо ідентифікувати, що його подано в інтересах члена Профспілки. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 позовну заяву Первинної професійної спілки Правозахисники країни залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
19.01.2024 позивач повідомив суд про усунення недоліків позовної заяви.
24.01.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 16.02.2024, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
09.02.2024 представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції у Львівської області було подано запит від 28 серпня 2023 року за вих.№1333 про надання наступної інформації 1. Чи проводить керівництво блоку превенції ГУНП у Львівській області щомісячні звітування поліцейських із вимогою фізичного прибуття таких поліцейських із своїх ТВП до ГУНП (м. Львів). 2. Чи виділяється таким поліцейським службовий автомобіль та Пальне для належного забезпечення прибуття на таке щомісячне звітування». Запит подано в порядку ст. 28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року № 1045-ХIV (далі - Закон № 1045- ХIV). На підставі чинного законодавства, в межах повноважень і у визначеному законом порядку ГУНП у Львівській області у встановлений термін надало відповідь на даний запит від 01.09.2023 року за вих. №Д-27зі/112/04/15-23, яким повідомило позивача про відмову у наданні запитуваної інформації у зв`язку з неможливістю ідентифікації конкретного члена профспілки щодо якого повинно бути надано інформацію, оскільки з тексту жодним чином не вбачається відомостей, за допомогою і на підставі яких можна зробити висновок, що дана інформація будь-яким чином впливає чи порушує законні інтереси члена профспілки. При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження членства поліцейського, який проходить службу у вказаному позивачем запиті від 28.08.2023 за вих.№1333 у територіальних підрозділах поліції у первинній професійній спілці «Правозахисники країни» з врахуванням її створення за територіальною ознакою сфери діяльності. Підсумовуючи вищезазначене, в контексті спірних правовідносин відповідач зазначає, що ППС «Правозахисники країни» не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів частини 11 статті 62 та частин 1, 2 статті 104 Законі України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських, запит позивача розглянуто в ГУНП у визначений термін та скеровано позивачу відповідь, у якій зазначено про відсутність законодавчих підстав для надання запитуваної інформації, а тому, відповідно, відсутні підстави для задоволення позову що визнання протиправними та зобов`язання до вчинення дій ГУНП у Львівській область.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до Статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (нова редакція) ППС «Правозахисники країни» створена відповідно до протоколу установчих зборів засновників, які відбулись 15.02.2014 року у місті Дніпропетровську, та є первинною добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Судом встановлено, що Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до Головного управління Національної поліції у Львівській області із запитом від 28.08.2023 за №1333 з проханням надати інформацію:
- чи проводить керівництво блоку превенції ГУНП у Львівській області щомісячні звітування поліцейських із вимогою фізичного прибуття таких поліцейських із своїх ТВП до ГУНП (м. Львів).
- чи виділяється таким поліцейським службовий автомобіль та Пальне для належного забезпечення прибуття на таке щомісячне звітування».
Крім того, у вказаному запиті позивач зазначив, що членами профспілки є поліцейські ГУНП в Дніпропетровській області, УПП в Дніпропетровській області, УПП в Одеській області, ГУНП в Полтавській області, ГУНП в Рівненській області, ГУНП в Запорізькій області, ГУНП в Донецькій області, ГУНП в Херсонській області, ГУНП в Харківській області, ГУНП в Київській області, ГУНП у Львівській області, ГУНП в Сумській області, ГУНП в Кіровоградській області, ГУНП в Луганській області, УПО в Івано-Франківській області, УПО в Дніпропетровській області, та інші, що підтверджується щомісячними офіційними утриманнями членських внесків з їх грошового забезпечення та офіційними листами профспілки, з повідомленням про вступ певних поліцейських.
Також у запиті зазначено, що до профспілки звернулись поліцейські, які є членами профспілки з проханням отримати інформацію щодо питань, пов`язаних із проходженням ними служби, що є їх законним інтересом на інформацію.
Листом від 01.09.2023 за вих. №Д-27зі/112/04/15-23 ГУ НП відмовило в наданні інформації на запит з посиланням на те, що із запиту не вбачається можливим встановити в інтересах яких членів профспілки подано цей запит, а відтак у ГУНП у Львівській області відсутні законодавчо визначені підстави для надання запитуваної інформації.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не надання інформації на запит, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Частиною 3 статті 36 Конституції України визначено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.
За визначеннями, наведеними в статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року №1045-XIV (далі Закон - №1045-XIV), професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадянська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).
Первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.
Член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.
За приписами частини 1 статті 2 Закону №1045-XIV, професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
При цьому, статтею 3 Закону №1045-XIV визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об`єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об`єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.
Частиною 11 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII) встановлено, що в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.
Водночас, частинами 1, 2 статті 104 Закону №580-VIII передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
Так, до матеріалів справи долучене положення Статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», затвердженого загальними зборами засновників ППС «Правозахисники країни» профспілка є добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Відповідно до пункту 1.4 Статуту, профспілка об`єднує осіб, які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 40108866), а також осіб, які звільнилися у зв`язку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 40108866), а також інших осіб, пов`язаних з правоохоронною діяльністю.
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону №1045-XIV, профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.
Так, положення статті 28 Закону № 1045-XIV не обмежують право профспілки отримувати інформацію лише у роботодавця, оскільки зазначеною нормою надано право профспілці на отримання безоплатної інформації від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів.
Відсутність факту укладання колективного договору, на який посилається відповідач не є обставиною, яка виключає відсутність підстав у відповідача для розгляду запитів позивача у порядку, визначеному Законом № 1045-XIV, оскільки Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» є легалізованою, відтак користується усіма наданими їй Законом правами та повноваженнями.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.03.2020 року у справі №804/50/17.
Як вбачається з матеріалів справи, у запиті позивача від 28.08.2023 року за №1333 позивач зазначає, що до ППС «Правозахисники країни» звернулись члени профспілки з проханням отримати інформацію щодо питань, пов`язаних з проходженням служби, що є їх законним правом на інформацію.
Отже, встановлено, що у спірному випадку позивачем дійсно було порушено питання щодо надання інформації, яка стосується трудових і соціально-економічних прав поліцейських.
Однак, вказаний запит не містив інформації про те, що запитувана інформація стосується саме членів Первинної професійної спілки «Правозахисники країни».
Також не вказано в інтересах якої особи подано вказаний запит.
У вказаному запиті зазначено лише про те, що членами профспілки є працівники поліції з різних регіонів України, але у запиті не міститься посилання на підстави та докази членства особи, в інтересах якої саме подано запит, у Первинної професійної спілки "Правозахисники країни".
Також, у запиті не міститься посилання на підстави та докази членства особи, в інтересах якої подано запит, у Первинної професійної спілки "Правозахисники країни".
Отже, зі змісту запиту від 28.08.2023 року за №1333 не вбачається, що запитувана інформація стосується прав та інтересів безпосередньо позивача - Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», крім того не доведено, що запитувана інформація стосувалася її члена, протилежного позивачем не доведено.
За таких обставин, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах на вказаний запит позивача не розповсюджуються вимоги статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно, у відповідача не виникає обов`язок щодо його розгляду у встановлений означеною нормою п`ятиденний термін, і, як наслідок, не можуть бути визнані протиправними оскаржувані позивачем дії щодо відмови у ненаданні інформації у порядку статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець