Справа № 308/18375/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2024 року м. Ужгород№ 308/18375/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Ковач Н.М.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник адвокат Гладких М.П.

відповідача: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області - представник Білова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області про скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Постановою № ПШ 008677 від 12.10.2023 по справі про порушення законодавства про автомобільний транспорт Державною службою України з безпеки на транспорті Відділом державного нагляду (контролю) в Закарпатській області на ОСОБА_1 , як фізичну особу - підприємця накладено адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 грн. за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Постанова винесена на підставі акту перевірки АР007852 від 18.09.2023 року, який складено працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області

В Акті АР007852 від 18.09.2023 року зазначено про те, що «під час перевірки виявлено порушення ст.34 ЗУ "Про автомобільний транспорт", під час здійснення перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, тахокартами, карткою водія або роздруківкою, передбачених пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Міністерством транспорту та зв`язку України від 07.06.2010р. № 340, п. 3,3 Інструкції з використання контрольних пристроїв на автомобільному транспорті, затвердженого наказом МТЗУ 24.06.2010р №385, чим порушив вимоги ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення , відповідальність за які передбачена ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» ч.1 абз.3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, а саме протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та його представник вважають , що постанова № ПШ 008677 від 12.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки, на іх думку , діючим законодавством України не передбачено встановлення цифрових контрольних пристроїв - тахографів на транспортні засоби, які здійснюють внутрішні перевезення вантажів (в межах України ) посилаючись на п. 7 ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт».

12 грудня 2023 року ухвалою ЗОАС було відкрито загальне позовне провадження та зобов`язано відповідача надати суду в термін 7 днів з дня отримання даної ухвали: всі матеріали, на підставі яких винесено оскаржувану постанову.

04 січня 2024 року на адресу суду від Державної служби України з безпеки на транспорті на виконання вимог ухвали від 12 грудня 2023 року надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів.

08 січня 2024 року від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позов з додатками, відповідно до якого зазначено, що при перевірці виявлено, що автомобіль обладнаний тахографом, але у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографу. Також у водія ОСОБА_2 відсутня індивідуальна контрольна книжка водія. Також відповідач не погоджується із доводом позивача про те, що він не надавав послуги з перевезення, оскільки основним видом діяльності є виробництво. Матеріалами справи, зокрема наданими видатковим накладними підтверджено, що послуга доставки (перевезення ) товару власного виробництва безпосередньо покупцю є не чим іншим ніж внутрішнім перевезенням вантажів.

Таким чином, позивач, як організатор перевезень, має виконати низку організаційних настанов задля забезпечення належних умов праці водія та дотриматись вимог безпеки на дорозі. Крім того, враховуючи, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, повна маса транспортного засобу складає 7490,0 кг (приблизно 7,5 тон), а отже, такий транспортний засіб має бути обладнаний контрольним пристроєм -тахографом, який має пройти процедуру перевірки та адаптації транспортного засобу позивача. Відтак, доводи позивача є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено вчинення адміністративно-господарського правопорушення за яке встановлено відповідальність у вигляді санкцій абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суб`єкт владних повноважень правомірно застосував адміністративно-господарські санкції, а відтак просить у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

18 січня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої відзив вважає необґрунтованими, таким, що не спростовує позовні вимоги відтак не погоджується з обставинами викладеними у відзиві. Зазначає, що Положення № 340, на яке посилається відповідач не стосується позивача, а посилання Відповідача на нього є неправомірним. Крім того що відповідач також посилається на пункт 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті № 385 , при цьому просить звернути увагу суду, що порядок такого облаштування передбачено законодавством лише для осіб, які надають послуги з перевезення , а не здійснюють його для власних потреб, як позивач.

Обставини встановлені судом.

Згідно Виписки з ЄДР ФОП ОСОБА_1 займається виробництвом виробів з дроту, ланцюгів і пружин, оптовою торгівлею деревиною, будівельними матеріалами та санітарно- технічним обладнанням, а також містить відомості про види діяльності, пов`язані із вантажним автомобільним транспортом (49.41) та наданням послуг перевезення речей (переїзду) 49.42.

18 вересня 2023 року начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області О. Копитчак на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) від 18.09.2023 р. №64136/25/27-23 видав направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 18.09.2023 р. №НР 000219 .

18 вересня 2023 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області на автодорозі М-06, Київ-Чоп, 804 км був зупинений транспортний засіб МАN д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 (посвідчення водія НОМЕР_2 ). Транспортний засіб належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , повна маса транспортного засобу МАN д.н.з. НОМЕР_1 складає 7490,0 кг .

При перевірці документів було з`ясовано, що водій ОСОБА_2 здійснює вантажні перевезення за завданням ФОП ОСОБА_1 (позивач) до покупця СІД ТОВ «Термінал Карпати» та фірми «СВТ Холдінг АГ», ТОВ «Тріо-Транс», ФОП ОСОБА_5 надавши видаткові накладні №11 від 18.09.2023, №12 від 18.09.2023, №13 від 18.09.2023 р. відповідно.

На момент здійснення перевірки водієм ОСОБА_2 посадовим особам Укртрансбезпеки були надані для перевірки наступні документи:

- видаткова накладна №11 від 18.09.2023 року , згідно якої постачальник ФОП ОСОБА_1 , Покупець СІД ТОВ «Термінал Карпати», фірма СВТ Холдинг АГ;

- видаткова накладна №12 від 18.09.2023 року, згідно якої Постачальник ФОП ОСОБА_1 , Покупець ТОВ «Тріо-транс».

- видаткова накладна №13 від 18.09.2023 року, згідно якої Постачальник ФОП ОСОБА_1 , Покупець ФОП ОСОБА_5

- документи на транспортний засіб у вигляді свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на загальний вантажний бортовий тентований МАN АО31Р3СЕ який станом на момент здійснення перевірки був власністю ОСОБА_4 ;

- посвідчення водія ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 .

За результатами перевірки складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 18.09.2023 р. № АР007852, яким встановлено порушення:

- ст. 34 ЗУ "Про автомобільний транспорт",

- п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Міністерством транспорту та зв`язку України від 07.06.2010р. № 340,

- п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв на автомобільному транспорті, затвердженого наказом МТЗУ 24.06.2010р №385

Оскільки під час здійснення перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, тахокартами, карткою водія або роздруківкою, передбачених пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Міністерством транспорту та зв`язку України від 07.06.2010р. № 340, п. 3,3 Інструкції з використання контрольних пристроїв на автомобільному транспорті, затвердженого наказом МТЗУ 24.06.2010р №385, чим порушив вимоги ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт». відповідальність за які передбачена ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» ч.1 абз.3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, а саме протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Вказаний акт містить підпис про ознайомлення із вказаним актом водія ОСОБА_2 .

Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області направила на адресу позивача Повідомлення від 20.09.2023 р. №71824/25/24 про те, що розгляд справи про допущене правопорушення законодавства про автомобільний транспорт відбудеться 12.10.2023 о 09 г. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 .

12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 було надано пояснення начальнику Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області ( зареєстровані 12.10.2023 №34161/2/22-23) відповідно до яких зазначено, що Власником а.т.з.МАN д.н.з. НОМЕР_4 на момент проведення дорожньої перевірки був ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 14/0155 від 30.08.2023р.(згідно п.2.2 цього договору Покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання Сторонами даного Договору. На даний час транспортний засіб оформлений відповідно до постанови КМУ №1388-98п від 07.09.1998р. та взятий на облік відповідно до законодавства України. ТТН визначена як документ, на підставі якого здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Так як ФОП здійснював перевезення власного вантажу, оформлення ТТН не передбачається. З наведеного вбачається, що коли власник автомобіля (вданому випадку ОСОБА_1 )не надає послуги з перевезення, а використовує вантажний автомобіль для власних потреб без залучення праці найманих працівників, вимога з використання тахографів на автомобільному транспорті на нього не поширюється. Враховуючи викладене, просить закрити справу за відсутністю складу правопорушення.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 12 жовтня 2023 року т.в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області прийняв постанову № ПШ 008677 про застосування до ФОП ОСОБА_6 адміністративно-господарського штрафу, за порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена ст. 60 абз.3 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі17000,00 грн.

Згідно п.3.1- 3.3. цивільно-правовового договору № 1 від 15.09.2023 року укладеного між ОСОБА_2 (Виконавець) та ФОП ОСОБА_1 ( Замовник) , Замовник зобов`язаний:

3.1. Надати ВИКОНАВЦЮ транспортний засіб, готовий до виконання покладених на ВИКОНАВЦЯ обов`язків (місце прийому транспортного засобу: м. Хуст, вул .Вокзальна 17).

3.2. Надавати ВИКОНАВЦЮ всі необхідні документи, інформацію та довіреності необхідні для виконання покладених на ВИКОНАВЦЯ обов`язків.

3.3. Сформулювати ВИКОНАВЦЮ чітке завдання.

3.3. Своєчасно здійснювати розрахунки з ВИКОНАВЦЕМ та у випадках передбачених Договором компенсувати витрати ВИКОНАВЦЯ.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.п. 1, 3 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, як структурні підрозділи апарату служби за переліком згідно з додатком 3.

Статтею 6 Закону №2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п.2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За пунктом 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1 -1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку

В силу вимог п.15 наведеного Порядку під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

За визначенням п.1 Правил перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Транспортна послуга - перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.

При укладанні договорів на перевезення вантажів учасники перевезень мають керуватись правилами укладання договорів визначених у п.3.1-3.9 Правил. В них визначено, що договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі (надалі - Перевізники), та вантажовідправниками або вантажоодержувачами (надалі - Замовники). Примірний договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом та разовий договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом наведені в додатку 1 та 2 Правил (додається).

З аналізу умов цих договорів вбачається, що цивільно-правовий договір №1 від 15.09.2023 року укладений між ФОП ОСОБА_1 та водієм ОСОБА_2 єфактично договором перевезення вантажів, а не угодою про виконання робіт водієм ОСОБА_2 з керування транспортним засобом, який наданий Замовником (ФОП ОСОБА_1 ) згідно п.3 Цивільно-правового договору №1 від 15.09.2023 року.

Отже, саме позивач є перевізником як визначено Правилами, так і за визначенням поняття перевізника, яке міститься в ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» : автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Водій ОСОБА_2 не є самозайнятим перевізником.

Відтак, суд не погоджується із доводом позивача про те, що він не надавав послуги з перевезення, оскільки основним видом діяльності є виробництво. Матеріалами справи, зокрема наданими видатковим накладними підтверджено, що послуга доставляння (перевезення ) товару власного виробництва безпосередньо покупцю є не чим іншим ніж внутрішнім перевезенням вантажів.

Положенням ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначені вимоги до автомобільного перевізника серед яких обов`язковість виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів та забезпечення умов праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства

Згідно ст. 47 Закону України «Про автомобільний транспорт» до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

До комплексу допоміжних операцій, пов`язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів автомобільним транспортом, належать:

- завантаження та розвантаження автомобільних транспортних засобів;

- перевантаження вантажів на інший вид транспорту чи транспортний засіб;

- сортування, пакування, обмірювання та маркування вантажу;

- накопичення, формування або дроблення партій вантажу;

- зберігання вантажу;

- транспортно-експедиційні послуги.

Таким чином, позивач, як організатор перевезень, має виконати низку організаційних настанов задля забезпечення належних умов праці водія та дотриматись вимог безпеки на дорозі.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначений основний перелік документів при здійсненні внутрішніх перевезень вантажів .

Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

В силу правового висновку постанови Верховного суду від 19.03.2020 по справі №823/1199/17 до іншого законодавства належить, зокрема і Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 №340 (надалі Положення №340).

В п.1.1 Положення №340 зазначено, що це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Регламенту (ЄС) № 561/2006 Європейського Парламенту та Ради від 15 березня 2006 року про гармонізацію відповідного соціального законодавства, що регулює відносини в галузі автомобільного транспорту та вносить зміни до Регламентів Ради (ЄЕС) № 3821/85 та (ЄС) № 2135/98 і скасовує Регламент Ради (ЄЕС) № 3820/85, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух», - а отже є ти підзаконним нормативним актом, який регулює загальні приписи Закону України.

1.3. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

1.4. Це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються: фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв.

За визначенням пункту 1.5 Положення №340 тахограф -обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.

Пунктом 6.1 Положення №340 чітко визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Пункт 6.4 Положення №340 встановлює, що графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника.

Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Відповідно до п. 7.1 Положення №340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Враховуючи, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, повна маса транспортного засобу складає 7490,0 кг (приблизно 7,5 тон), а отже, такий транспортний засіб має бути обладнаний контрольним пристроєм -тахографом.

Отже, такий пристрій має пройти процедуру перевірки та адаптації транспортного засобу позивача.

Пунктом 3.3. Інструкції № 385 зазначений обов`язок водія дотримання умов використання тахографу, зокрема абз. 3,4 п. 3.3 :

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разівикористання використання цифрового тахографу-особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

Пунктом 3.5 Інструкції зобов`язано перевізників забезпечувати водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий).

Частина 10 статті 20 Закону України «Про автомобільний транспорт» на території України повинні виконуватися вимоги встановлення та використання на транспортних засобах, які призначаються для міжнародних перевезень, контрольних приладів (тахографів) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, передбачені законодавством країн, на території яких виконуються перевезення.

Додержання водієм режиму праці та відпочинку регулюється Наказом МТЗУ №385 від 24.06.2010 та Наказу Мінтрансу від 07.06.2010 №340 «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» .

В силу статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Посилання на Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів №340 від 07.06.2010 та Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті №385 від 24.06.2010 є тими підзаконними нормативно-правовими актами, які уточнюють поняття «інші документи встановлені законодавством» при кваліфікації правопорушення в сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначених пунктом 3.3 цього розділу, а бо наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Згідно із абзацом третім статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд наголошує, що під час перевірки встановлено відсутність документів, передбачених статтею 48 Закону №2344-ІІІ, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що Відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області правомірно застосовано до позивача відповідальність, передбачену абзацом 6 статті 60 Закону № 2344-III - за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 17000,00 грн.) .

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін на підтвердження своїх правових позицій, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2ст. 2 КАС України, з огляду на що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 14 частиною 1, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

1.У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області про скасування постанови - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного текст у судового рішення.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 лютого 2024 року.