Справа № 160/4077/24
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без руху

26 лютого 2024 року Справа 160/4077/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

13.02.2024 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 року солдатом ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частині НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 премію за липень 2023 року та додаткову винагороду згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за липень 2023 року включено та здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 12.07.2023 року по 13.07.2023 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 частини 2 наведеної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Предметом спору у цій справі є оскарження наказу про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 року солдатом ОСОБА_1 .

Приписами ч. 5 ст. 122 КАС України встановлено спеціальний строк звернення до суду у відносинах публічної служби, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Оскаржуваний наказ датований 12.07.2023 року, в той час з даним позовом позивач звернувся до суду 06.02.2024 року (згідно штампу на конверті).

Таким чином, позивачем пропущено місячний строк звернення до суду.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В позовній заяві позивачем зазначено клопотання про поновлення адвокату Овчіннікову А.А., що діє в інтересах ОСОБА_1 строк звернення до суду.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що станом на сьогодні Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та приймає участь у відсічі збройної агресії російської федерації. 21.08.2023 року, між Позивачем та адвокатом Овчінніковим А.А. укладено договір про надання правової допомоги за №21/08/2023 року. В подальшому, стороною позивача було розпочато збір доказів, зокрема запити на адресу МОУ, Командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 для отримання Позивачем грошової компенсації за наслідками отриманого поранення під час виконання обов`язків по захисту Батьківщини. Як вже було вище вказано, листами від 11.10.2023 року, від 13.10.2023 року та від 03.11.2023 року за №691/ВихЗПЗ/504, №691/ВихЗПІ/507 та № 691/ВихЗШ/574 за підписом командира військової частини - НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , сторону позивача було зокрема повідомлено, що 12.07.2023 року солдат ОСОБА_1 , діючи в умовах воєнного стану, без зброї самовільно залишив район тимчасового розташування підрозділу в районі населеного пункту Харківської області в районі виконання бойових завдань та був відсутній на місці служби без поважних причин по 13.07.2023 року. Будь-яких інших доказів на підтвердження даних обставин надано не було. Тобто, стороні позивача стало відомо про обставини нібито відсутність Позивача по місцю несення служби лише 11.10.2023 року. В подальшому, для підготовки позиції захисту та з`ясування всіх обставин справи, стороною позивача неодноразово направлялись адвокатські запити на адресу Відповідача, з метою отримання доказів на підтвердження або спростування позиції Відповідача щодо залишення ОСОБА_1 місця служби без поважних причин. Лише, 09.01.2024 року стороною позивача отримано лист від Відповідача №691/684 від 21.12.2023 року, до якого було долучено копії акту службового розслідування від 18.07.2023 року та наказ від 24.07.2023 року №1751/НОД «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 року солдатом ОСОБА_1 ». Враховуючи вищевказані обставини, сторона позивача просить суд поновити строк звернення до суду з даним позовом, оскільки ОСОБА_1 було з поважних причин пропущено строк звернення суду, так як лише 09.01.2024 року стороною позивача отримано оскаржуваний наказ.

Розглянувши дане клопотання суд зазначає наступне.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №640/25046/19 «Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій».

Таким чином, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Зазначені представником позивача причини пропуску строку звернення до суду (те, що з 21.08.2023 року він вчиняв дії із збирання доказів та направлення запитів на адресу МОУ, Командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 для отримання Позивачем грошової компенсації за наслідками отриманого поранення під час виконання обов`язків по захисту Батьківщини, а також те, що лише, 09.01.2024 року стороною позивача отримано лист від Відповідача №691/684 від 21.12.2023 року, до якого було долучено копії акту службового розслідування від 18.07.2023 року та наказ від 24.07.2023 року №1751/НОД «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 12.07.2023 року солдатом ОСОБА_1 ») суд не може визнати поважними, оскільки вони не носять об`єктивний характер, та не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Представник позивача, отримавши лист від 11.10.2023 року на його запит від 11.09.2023 вже міг звернутись до суду з позовом.

Окрім того, частиною 1 статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

З огляду на те, що заява про поновлення строку звернення до суду не містить достатніх обґрунтувань та належних доказів на підтвердження того, що мали місце непереборні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду із цим позовом, позивачем не доведено пропуск звернення до суду з поважних причин, тому така заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та докази на підтвердження таких обставин.

Згідно із ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача - Овчіннікова А.А. про поновлення пропущеного строку звернення до суду по адміністративній справі №160/4077/24 відмовити.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку та доказів, що підтверджують причини такого пропуску.

Відповідно до ст.256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Сидоренко