Справа № 460/27070/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2024 року м. Рівне №460/27070/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання діяльності щодо нарахування грошового забезпечення в 2021, 2022 та 2023 році з урахуванням прожиткового мінімуму доходів громадян встановленого для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року протиправною та про зобов`язання нарахувати і виплатити старшому солдату ОСОБА_1 грошове забезпечення за період служби з березня 2021 року по жовтень 2023 року з урахування прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідно станом на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 року за вирахуванням фактично виплачених сум грошового забезпечення, податків та зборів, про зобов`язання провести перерахунок одноразової грошової допомоги у разі звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за вирахуванням фактично виплачених сум за період служби з березня 2021 року по жовтень 2023 року відповідно до перерахованих посадових окладів з урахування прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 року.

Ухвалою від 06.12.2024 відкрито провадження у справі №460/27070/23. Розгляд справи вирішено проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Згідно з позовною заявою, відповіддю на відзив вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що розмір його посадового окладу та окладу за військовим званням не визначався шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року, зокрема станом на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт. Позивач наголошує, що відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 від 29.01.2020 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, яким пункт 4 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 викладено в новій редакції. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що пункт 4 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 підлягає застосуванню в редакції до внесення змін Постановою №103 саме з 29.01.2020. Стверджує, що відповідач нараховував йому посадовий оклад, із 1762 грн., тобто за прожитковим мінімумом на 1 січня 2018 року, замість розрахунку посадового окладу в 2021 році за прожитковим мінімумом для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року (2379 грн), посадового окладу в 2022 році за прожитковим мінімумом для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року (2481 грн.) з січня по жовтень 2023 року за прожитковим мінімумом для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року (2684 грн.). Оскільки надбавка за особливості проходження військової служби, премії та надбавка за вислугу років розраховувалися відповідно до посадового окладу розрахованого всупереч вимог Конституції та законів України з урахуванням прожиткового мінімуму взятого станом на 1 січня 2018 року, тому надбавка за особливості проходження військової служби, премії та надбавка за вислугу років також мають бути перераховані. Неправильно розрахованими відповідно є матеріальні допомоги на оздоровлення (за 2023 рік та 2021 і 2022, у випадку їх призначення та виплати), на вирішення соціально-побутових питань (за 2023 рік та 2021 і 2022 у випадку їх призначення та виплати). Також перерахунку підлягають одноразова грошова допомога у разі звільнення, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, відповідно до перерахованого грошового забезпечення.

Згідно з відзивом на позов, відповідач позовні вимоги не визнає. Свої заперечення обґрунтовує тим, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Разом з тим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка набула чинності 24.02.2018, в пункт 4 Постанови № 704 внесено зміни та викладено його в наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12, 13 і 14.». Окремо, сторона відповідача зауважила на тому, шо пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 у редакції постанови №481 від 12.05.2023 визначає правила обчислення грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із використанням показника арифметичного значення прожиткового мінімуму у розмірі - 1762,00 грн. За наведеного просила у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, старший солдат, ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 04 березня 2021 року та 09 жовтня 2023 року звільнений зі служби за станом здоров`я.

За час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 , посадовий оклад позивача та оклад за військовим званням нараховувались, виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 (1762 грн.) шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт (до 01.04.2023 тарифний коефіцієнт - 1,6, після 01.04.2023 1,65) (а.с.13-14).

20.10.2023 на адресу військової частини НОМЕР_1 було направлено заяву про перерахунок грошового забезпечення та виплат, виплату заборгованостей та компенсацію втрати частини доходу (а.с.9-10).

Військова частина НОМЕР_1 у відповіді №36/2698 від 30.10.2023 зазначила, що підстав застосувати при визначені складових грошового забезпечення п.4 постанови КМ України №704 від 30.08.2017, відповідно до якої розміри окладів за військовим званням військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року відсутні (а.с.7-8).

Позивач вважаючи, що у продовж відповідного періоду грошове забезпечення неправомірно нараховувалося та виплачувалося йому із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких мотивів.

Положеннями статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 4 постанови №704 (в редакції, чинній на момент її прийняття) було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Разом з тим, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103, пунктом 6 якої внесено зміни до ряду постанов, в тому числі і до постанови №704.

Так, постановою №103 пункт 4 постанови №704 було викладено в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Згідно з абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» №2246-VIII від 07.12.2017 станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатної особи складав 1762,00 грн.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» №2629-VIII від 23.11.2018 було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

За наведеного, у 2018 та 2019 роках, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення базової величини - 1762,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт і залишалися незмінними.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», тобто той пункт, яким в тому числі викладено в новій редакції пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 (https://reestr.court.gov.ua/ Review/87361222).

З огляду на вказане, з дати набрання вказаним судовим рішенням законної сили, з 29.01.2020, була відновлена дія пункту 4 постанови №704 у первісній редакції.

Верховний Суд розглядаючи справу №440/6017/21 у правовідносинах, пов`язаних із застосуванням пункту 4 постанови №704, у постанові від 02.08.2022 року висловив таку правову позицію:

1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);

3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Вказаний правовий висновок є релевантним до спірних правових відносин.

Водночас, за Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» №2017-III від 05.10.2000 прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти, віднесено до базового державного соціального стандарту.

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №294-IX від 17.11.2019 змінено прожитковий мінімум з 01 січня відповідного року.

Статтею 7 цього Закону з 01.01.2020 було запроваджено величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 2102,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IX від 15.12.2020 змінено прожитковий мінімум з 01 січня відповідного року.

Статтею 7 цього Закону з 01.01.2021 було запроваджено величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 2270,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» №1928-IX від 02.12.2021, змінено прожитковий мінімум з 01 січня відповідного року.

Статтею 7 цього Закону з 01.01.2022 було запроваджено величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 2481,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022, змінено прожитковий мінімум з 01 січня відповідного року.

Статтею 7 цього Закону з 01.01.2023 було запроваджено величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 2684,00 грн.

В той же час, як встановлено судом, ОСОБА_1 посадовий оклад та оклад за військовим званням визначався шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт величини прожиткового мінімуму на рівні 1762 грн., а не 2270,00 грн., не 2481,00 грн. та не 2684,00 грн., відповідно.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, діяв протиправно, а тому для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача грошове забезпечення з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021 Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IX від 15.12.2020, встановленого на 01.01.2022 Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» №1928-IX від 02.12.2021, та встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022, множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з тим, суд зауважує на тому, що 20.05.2023 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №481 від 12.05.2023 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до Постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704», відповідно до пункту 4 якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні.

Ця норма ухвалена уповноваженим на те частиною четвертою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991, суб`єктом. На даний час вона є чинною, ніким не оспорена та не скасована.

Відповідно до цього з 01.06.2023 підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року відпали.

За наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення частково, а саме не за період з 04.03.2021 по 09.10.2023, а за період з 04.03.2021 по 31.05.2023.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги (п.6 розділу XXIII цього Порядку).

Відповідно до п.1 розділу XXIV вказаного Порядку військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Як передбачено п.7 розділу XXIV вказаного Порядку, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до п.3 розділу XXXI цього Порядку іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, виплата вказаних одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань) та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням.

Таким чином, обчислення та виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань в 2021-2022 роках повинна була здійснюватися, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року та на 01 січня 2022 року.

Що стосується 2023 року, то обрахунок залежить від того, чи проведено його до 01.06.2023, чи після.

Поміж тим, суд в межах даної справи не може кваліфікувати дії відповідача, як протиправні, позаяк дані про суми і дати виплат ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за вирахуванням фактично виплачених сум за період служби з березня 2021 року по жовтень 2023 року, в розпорядження суду не надані.

При цьому, суд звертає увагу на те, що стороною позивача на адвокатський запит було отримано у Військової частини НОМЕР_1 лише довідку про розміри основних і додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 .

В той же час, стороною позивача не було зроблено жодної спроби, спрямованої на отримання довідки про суми нарахованих і виплачених при звільненні ОСОБА_1 сум, зокрема одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, а також довідки про суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які нараховувались і виплачувались ОСОБА_1 за час його служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Також суду не було заявлено відповідне клопотання про витребування таких доказів, обґрунтоване неможливістю з тих чи інших об`єктивних причин самостійно їх отримати і подати.

Разом з тим, суд захищає права особи лише у тому випаду, якщо порушення таких прав підтверджено належними і допустимими доказами у справі. Суд не може захистити права, які ймовірно, чи вірогідно порушені.

За наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок одноразової грошової допомоги у разі звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за вирахуванням фактично виплачених сум за період служби з березня 2021 року по жовтень 2023 року відповідно до перерахованих посадових окладів з урахування прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 року не ґрунтуються на належних і допустимих доказах по справі, а тому до задоволення не підлягають.

Таким чином адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Підстав для пропорційного розподілу судових витрат немає, позаяк позивач звільнений від сплати судового збору в силу Закону, а доказів понесення інших витрат не подавав.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 по застосуванню при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 04.03.2021 по 31.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчисленого, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021 Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IX від 15.12.2020, встановленого на 01.01.2022 Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» №1928-IX від 02.12.2021, та встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 та з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Н.В. Друзенко