Справа № 520/34001/23
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 лютого 2024 року Справа № 520/34001/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.01.2020 року №-2031 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2019 рік 11901,40 грн.1.

- визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 №0-2031, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач.фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в сумі 12 347,50 грн.

- визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.03.2023 №0-2031, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач.фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік в сумі 17 112,00 грн.

- визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.10.2023 року № 0-2031-UA0021682, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач.фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в сумі 20707,60 грн.

- визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.10.2023 року № 0-2031-UA0021682, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач.фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік в сумі 28698,00 грн.

- судові витрати покласти на Відповідача.

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення складені контролюючим органом з порушенням приписів чинного податкового законодавства. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідач надав відзив, з позовом не погоджується, просить відмовити в задоволені позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Витяг) у власності ОСОБА_1 перебуває:

- нежитлова будівля, складські та виробничі приміщення літ. «А-1», за адресою:

АДРЕСА_2 , загальною площею 956,60 кв. м, зареєстровані з 10.09.2018

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загальною

площею 285,2 кв. м, зареєстровані з 02.03.2018 року.

Через Електронний кабінет платника податків (https://cabinet.tax.gov.ua/) Позивач отримала наступні податкові повідомлення рішення:

1) від 01.03.2021 №0-2031, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач.фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в сумі 12 347,50 грн.;

2) від 01.03.2023 №0-2031, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач.фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік в сумі 17 112,00 грн.;

3) від 11.10.2023 року № 0-2031-UA0021682, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач.фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в сумі 20707,60 грн.;

4) від 11.10.2023 року № 0-2031-UA0021682, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач.фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік в сумі 28698,00 грн.

Крім того, з відповіді ГУ ДПС у Харківській області на запит представника Позивача адвоката Єрьоміної О.Ю. стало відомо, що існує ще одне податкове повідомлення рішення від 29.01.2020 року №-2031 на суму 11901,40 грн. за об`єкт нерухомого майна (нежитлове приміщення) загальною площею 285,2 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_3 ), однак Позивач не отримувала зазначене податкове повідомлення рішення ні пошту ні через електронний кабінет платника.

Позивач вважаючи оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень протиправними та такими, що порушують його права звернувся із зазначеним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок та підстави нарахування зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до пп. 266.1.1. п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Положення пп. 266.2.1. п. 266.2. ст. 266 Податкового кодексу України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" (зі змінами та доповненнями), встановлено ставки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті Харкові згідно з додатком 1 цього рішення, яким передбачена ставка податку на нерухоме майно, для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у розмірі 1 відсотка від мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр.

Ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах: 1) будівлі готельні 1 відсоток; 2) будівлі офісні 1 відсоток; 3) будівлі торговельні 1 відсоток; 4) гаражі 0,1 відсотка; 5) будівлі промислові та склади 0,2 відсотка; 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі 0 відсотків; 8) інші будівлі 0,1 відсотка.

Згідно з підпунктом 14.1.1291. пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. Відповідно до пункту 5.3 статті 5 ПК України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами. При цьому, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд (ДК018-2000).

Пунктом 1 ст. 26 Закону № 1952 визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі змін ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх змін, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна у тому числі зміни його технічних характеристик, за заявою власника чи іншого право набувача обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» п. 2 ч. 6 ст. 37, цього закону, вносяться зміни до державного реєстру прав.

Статтею 28 Закону № 1952 визначено, що для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються до такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, надається технічний паспорт на такий об`єкт. Під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вносяться відомості про об`єкт нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на такий об`єкт.

З метою ідентифікації об`єктів нерухомості в частині їх належності до відповідних типів нерухомого майна, наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2020 № 507 розроблено та затверджено Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - Класифікатор), який містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою їх цільовим функціональним призначенням (далі - Методика).

Класифікатор забезпечує уніфікацію об`єктів нерухомості за функціональним призначенням та містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою (далі-Методика). Якщо у правовстановлюючих документах не зазначено код згідно з Класифікатором, то з Класифікатора обирається код, який найбільше відповідає типу нерухомості, що зазначений у правовстановлюючих документах.

Відповідно до пп. 266.7.3. п. 266.7 ст. 266 ПК України, платники податку мають право звернутися письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

Суд враховує позицію Верховного Суду від 29.06.2023 у справі №520/342/21, що у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відтак, Позивача не було позбавлено можливості надати до податкового органу уточнюючі документи щодо характеристик оподаткованих будівель для вірного розрахунку податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, шляхом застосування вірних коефіцієнтів для обчислення такого податку. Однак, відсутні докази, що Позивачем вчинялися дії щодо звірки даних для обчислення податку відповідно до податкового законодавства.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо цільового призначення нежитлових будівель відсутні. У графі «Тип майна» зазначено нежитлові приміщення, без конкретизації приналежності.

Відповідно до ч. 1 Розділу II «Об`єкти, що підлягають технічній інвентаризації» Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна № 127, затвердженої наказом від 24.05.2001 Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, зазначено, що будинки і споруди громадського та виробничого (в тому числі сільськогосподарського) призначення та їх комплекси поділяються на основні групи: адміністративні будинки, офіси та офісні приміщення; будинки закладів дошкільної освіти; будинки навчальних закладів, закладів загальної середньої освіти, професійно-технічних навчальних закладів, закладів вищої освіти; будинки та споруди закладів охорони здоров`я і відпочинку; спортивні, фізкультурно-спортивні та оздоровчі будинки; будинки культурно- видовищних закладів дозвілля та культових закладів; культові будівлі, споруди та комплекси; будинки підприємств торгівлі та громадського харчування (за винятком будинків та приміщень громадського харчування, які належать до допоміжних будинків і приміщень промислових підприємств); будинки підприємств побутового обслуговування; будинки закладів соціального захисту населення; будинки науково- дослідних установ, проектних і громадських організацій; будівлі транспорту та засобів зв`язку (вокзали усіх видів транспорту; контори для обслуговування пасажирів та транспортні агентства, касові павільйони); будівлі для громадських обрядів, ритуальних послуг, крематорії; громадські вбиральні; виробничі будівлі.

Відповідно до абз. 4 п. 63.3 ст. 63 ПК України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та не основним місцем обліку, повідомити про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

За бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик закінченого будівництвом об`єкта чи об`єкта незавершеного будівництва державна реєстрація права власності на такий об`єкт проводиться з використанням відомостей про його технічну інвентаризацію, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Отже, платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з метою запобігання невірного обчислення бази оподаткування, повинен звернутися до органу, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю та нагляду і отримати необхідний висновок щодо віднесення об`єктів нерухомості до відповідного класу Класифікатора та надати його до податкового органу.

Зазначена правова позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному ним у постанові від 2 лютого 2020 року у справі №819/2191/17.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про технічні характеристики нежитлової нерухомості, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, тобто платником не проведено процедуру внесення змін до реєстраційних даних відповідно до Закону № 1952 та Порядку № 1127. У графі «Тип майна» зазначено нежитлові приміщення, без конкретизації приналежності.

Позивач в 2021 році була зареєстрована платником єдиного податку 3 групи, дохід було отримано від основного виду діяльності КВЕД 52.29 « Iнша допомiжна дiяльнiсть у сферi транспорту» та КВЕД 74.90 « Iнша професiйна, наукова та технiчна дiяльнiсть, н.в.i.у.», що підтверджується поданими деклараціями за 2019, 2020 та 2021 роки.

Проте, згідно з даними ІТС «Податковий блок» нежитлові будівлі в 2020 році не були визначені Позивачем, як об`єкти, що використовуються у господарській діяльності, шляхом подання форми 20-ОПП «Відомості про об`єкти оподаткування». Також ОСОБА_1 не надано документів, що свідчать про використання зазначених будівель за призначенням у господарській діяльності за основним видом діяльності, та не здаються в оренду, лізинг, позичку.

Отже, відсутні підстави для застосування вимог підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПКУ при нарахуванні податку за 2019- 2020 роки на нежитлові будівлі ОСОБА_1 .

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.