Справа № 620/17217/23
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м. Чернігів Справа № 620/17217/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у прощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 21.11.2023 звернулась до суду з адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК, відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо вилучення відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Корюківка Чернігівської області;

- зобов`язати відповідача вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відомості стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Корюківка Чернігівської області.

Свої вимоги мотивує тим, що оскільки Чернігівською митницею винесено наказ про зняття з неї дисциплінарного стягнення, відомості про позивача мають бути виключені з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення. При цьому, ОСОБА_1 зазначила, що наявність відкритих відомостей у Реєстрі можуть мати негативний вплив та її життя та професійну діяльність. Додатково в обґрунтування своєї правової позиції покликалась на положення статті 39 КУпАП.

Ухвалою судді Зайця О.В. від 04.12.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено перше підготовче судове засідання.

21.12.2023 на підставі розпорядження керівника апарату суду №282, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи у зв`язку з припиненням повноважень судді Зайця О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Бородавкіній С.В.

Ухвалою судді Бородавкіної С.В. від 27.12.2023 прийнято справу до провадження, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 29.12.2023 у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції представнику відповідача відмовлено.

Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому НАЗК позовні вимоги не визнало, просило відмовити у їх задоволенні та зазначило, що перелік підстав для вилучення з Реєстру даних про особу є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому, наказ про зняття дисциплінарного стягнення не може бути підставою для вчинення відповідних дій, оскільки зняття дисциплінарного стягнення не підміняє собою скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення. Зокрема, скасування розпорядчого документа свідчить про визнання його недійсним з моменту прийняття, а зняття дисциплінарного стягнення пом`якшуюча/заохочувальна обставина. НАЗК інформацію про скасування накладеного на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення не отримувало. Додатково відповідач зазначив, що внесення до Реєстру відомостей про особу не впливає на її юридичне становище, не змінює характеру й обсягу її прав, обов`язків та існуючого стану правовідносин.

Представник позивача подав відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та зазначив, що чинним законодавством, окрім випадків оскарження дисциплінарного стягнення, не передбачено його скасування. Так, КЗпП Україна та Закон України «Про державну службу» передбачає лише зняття дисциплінарного стягнення. Враховуючи наведене, як під час скасування стягнення, так і у випадку його зняття вважається, що державний службовець стягнень не мав. За таких обставин, наявні підстави для вилучення відомостей про ОСОБА_1 з Реєстру, як такої, що не має дисциплінарного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує такі обставини.

ОСОБА_1 займає посаду головного державного інспектора відділу аналітичної роботи управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Чернігівської митниці, є державним службовцем.

Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 65, пункту 2 частини 1, частини 3 статті 66, статті 77 Закону України «Про державну службу», наказом Чернігівської митниці від 17.11.2022 №5-дс до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення догану, за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення норм законодавства у сфері запобігання та протидії корупції, а саме порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» в частині неповідомлення безпосереднього керівника про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів (а.с. 9).

Сторонами не заперечується, що на підставі вказаного наказу про позивача внесено відомості до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Враховуючи позитивні результати роботи, ініціативність і сумлінне виконання службових обов`язків, керуючись частиною 2 статті 79 Закону України «Про державну службу» та з нагоди Дня митника України, наказом Чернігівської митниці від 13.06.2023 №232-о із ОСОБА_1 знято раніше накладене стягнення, оголошене наказом від 17.11.2022 №5-дс (а.с. 10).

У зв`язку з наведеним, позивач звернулась до НАЗК із заявою від 23.10.2023 про вилучення відносно неї відомостей з Реєстру (а.с. 11-15).

Листом від 31.10.2023 відповідач у задоволенні заяви відмовив, у зв`язку з тим, що станом на 31.10.2023 до НАЗК не надходило розпорядчих документів або судових рішень про скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 (а.с. 16).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції (частина перша статті 8 Закону №889-VIII).

Відповідно до статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Дисциплінарними проступками є: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (стаття 65 Закону №889-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 66 Закону №889-VIII, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У свою чергу, положеннями пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 14.10.2014 №1700-VII «Про запобігання корупції» (далі Закон №1700-VII) передбачено, що суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі, державні службовці.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до статті 61-1 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

При цьому, Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику (частина перша статті 4 Закону №1700-VII).

До повноважень Національного агентства належать забезпечення ведення, зокрема, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення (пункт 9 частини першої статті 11 Закону №1700-VII).

Статтею 59 Закону №1700-VII встановлено, що відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, що формується та ведеться Національним агентством.

Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, порядок його формування та ведення затверджуються Національним агентством.

Відомості про накладення дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів з дня надходження до Національного агентства від кадрової служби державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, а також підприємства, установи та організації завіреної в установленому порядку паперової копії наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

На виконання наведених вимог Закону №1700-VII рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 09.02.2018 №166 затверджено Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення (далі Положення).

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Положення реєстр - електронна база даних, яка містить відомості про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

Реєстр ведеться з метою:

1) забезпечення єдиного обліку осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення;

2) забезпечення в установленому порядку проведення спеціальної перевірки відомостей стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком;

3) аналізу відомостей про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, з метою визначення сфер державної політики та посад, пов`язаних з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, з найбільш корупційними ризиками, а також формування та реалізації державної антикорупційної політики;

4) аналізу відомостей про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

Реєстратором Реєстру (далі - Реєстратор) є самостійний структурний підрозділ апарату Національного агентства, що вносить або вилучає відомості про фізичних осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної та цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень (підпункт 1 пункту 7 Розділу І Положення).

Пунктом 2 Розділу ІІ Положення установлено, що підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, є, зокрема, засвідчена в установленому порядку паперова копія розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

Сторонами не заперечується, що у зв`язку з порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 28 Закону №1700-VII до позивача наказом від 17.11.2022 №5-дс застосовано дисциплінарне стягнення догана та внесено відповідні відомості до Реєстру.

Факт внесення НАЗК відомостей до Реєстру щодо ОСОБА_1 позивачем не оскаржувався і не був визнаний у судовому порядку протиправним, так само як і не оскаржувався наказ Чернігівської митниці від 17.11.2022 №5-дс.

Пунктом 8 Розділу ІІ Положення визначено чіткий перелік підстав для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, який розширено тлумаченню не підлягає.

Так, підставами для вилучення відповідних відомостей є:

1) ухвала суду про скасування вироку;

2) винесення виправдувального вироку;

3) відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження;

4) скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення;

5) розпорядчий документ або судове рішення про скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення;

6) заява особи, яка з 24 лютого 2022 року до припинення або скасування воєнного стану брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у складі Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначає, що наказом Чернігівської митниці від 13.06.2023 №232-о з неї знято дисциплінарне стягнення, застосоване наказом від 17.11.2022 №5-дс, що, на її думку, є підставою для вилучення з Реєстру відповідних даних.

Однак, з такою позицією суд не погоджується, враховуючи таке.

За загальним правилом, скасування дисциплінарного стягнення пов`язане із відсутністю ознак дисциплінарного проступку.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 79 Закону №889-VIII, якщо державний службовець не вчинив нового порушення цього Закону, інших нормативно-правових актів у сфері державної служби і виявив себе сумлінним службовцем, дисциплінарне стягнення стосовно нього може бути знято до закінчення року, протягом якого воно було накладено, але не раніше ніж через шість місяців з дня накладення дисциплінарного стягнення. Право на дострокове зняття дисциплінарного стягнення належить суб`єкту призначення, що його застосував.

Тобто, зняття дисциплінарного стягнення не підміняє собою скасування розпорядчого документа на підставі якого таке стягнення застосоване. Так, буквальне розуміння вказаної норми Закону №889-VIII свідчить про те, що дострокове зняття дисциплінарного стягнення є заохочувальною обставиною і може застосовуватись у випадку сумлінної поведінки державного службовця та подальшого недопущення ним порушень законодавства.

Наведене підтверджується також змістом наказу від 13.06.2023 №232-о, відповідно до якого з ОСОБА_1 знято дисциплінарне стягнення у зв`язку з позитивними результатами роботи, ініціативністю, сумлінним виконанням службових обов`язків та з нагоди Дня митника України.

З огляду на викладене, суд погоджується з позицією відповідача про відсутність підстав для виключення щодо ОСОБА_1 даних з Реєстру у зв`язку із зняттям дисциплінарного стягнення.

Також суд вважає необґрунтованими покликання представника позивача на положення статті 39 КУпАП, оскільки нормами КУпАП не регулюється порядок формування та ведення Реєстру, що виключає можливість застосування їх як підставу для вилучення відомостей про особу з Реєстру.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Ухвалюючи дане судове рішення суд враховує статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Національне агентство з питань запобігання корупції (, бульв. Миколи Міхновського, 28, м. Київ, 01103).

Суддя С.В. Бородавкіна