Справа № 280/10932/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 лютого 2024 року Справа № 280/10932/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (08500, м. Фастів, вул. Саєнко Андрія, буд. 10, Київської області, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області у вигляді рішення № 10 від 27 вересня 2023 року щодо відмови у перерахунку пенсії та зарахуванні до загального страхового стажу періодів роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 року на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» на посаді помічника машиніста тепловозу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати, ОСОБА_1 , до загального страхового стажу періоди роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 роки на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» на посаді помічника машиніста тепловозу та провести перерахунок пенсії з дати її призначення з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому протиправно під час призначення пенсії за вислугу років пенсійним органом до загального страхового стажу не зараховано період роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 року на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» на посаді помічника машиніста тепловозу, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вищезазначеного періоду роботи, а також відповідним пакетом документів на підтвердження факту у нього вищезазначеного стажу роботи. Проте, відповідач, протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії, з огляду на те, що надана позивачем виписка з трудової книжки не завірена відповідальною особою та не скріплена печаткою підприємства, у зв`язку із чим вказаний період потребує підтвердження іншими первинними документами (довідками). Відмова у зарахуванні стажу позивача за спірний період є проявом надмірного формалізму, що, на думку позивача, є несумісним з принципами належного урядування та верховенства права та призвело до порушення права позивача на соціальний захист, передбаченого статтею 46 Конституції України. З огляду на вказане, позов просить задовольнити.

Ухвалою судді від 02 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

22 січня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача -2 просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки ним при зверненні за перерахунком пенсії не надано документів, яких було б достатньо для зарахування спірного періоду роботи до стажу позивача та здійснення перерахунку пенсії.

Також, 22 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду надано відзив на позов у якому представник відповідача-1 заперечує проти задоволення позову та зазначає про те, що позивачем при зверненні до органів пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії не надано документів, які б з урахуванням Порядку № 637 давали б можливість підтвердити факт наявності у позивача заявленого ним стажу роботи.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 09 серпня 2023 року як одержувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до пунктів 2-1, 16 розділу розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 з урахуванням вимог пункту «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

З урахуванням відзиву на позов, при призначенні пенсії до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 року на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» через відсутність трудової книжки.

21 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії "допризначення у зв`язку з додатково наданими документами".

До заяви про перерахунок пенсії додано, зокрема, виписку з трудової книжки, де зазначено, що ОСОБА_1 працював з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 року на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27 вересня 2023 року № 10, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у зарахуванні до стажу вищезазначеного періоду та перерахунку пенсії.

У якості підстав відмови вказано, що запис про роботу позивача не завірено відповідальною особою та не скріплено печаткою підприємства, тому вказаний період роботи потребує підтвердження іншими документами (довідками).

Не погоджуючись із висновками відповідача 2 щодо відсутності підстав для зарахування спірного періоду роботи за загального страхового стажу та відсутність підстав для перерахунку пенсії, викладеними у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 10 від 27 вересня 2023 року, позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Призначення та перерахунок пенсій проводиться у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 221 від 25 листопада 2005 року (далі - Порядок № 22-1).

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що для призначення пенсії за вислугу років надаються, зокрема, документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи положення статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (законодавство, що діяло до набрання чинності Законом № 1058) та Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (до 01 липня 2000 року (в окремих випадках до 01 січня 1998 року), є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що 21 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії "допризначення у зв`язку з додатково наданими документами".

До заяви про перерахунок пенсії додано, зокрема, виписку з трудової книжки, засвідчену начальником відділу кадрів ЛОКОМОТИВНЕ ДЕПО Запоріжжя 2 Придніпровської залізниці де зазначено, що ОСОБА_1 у період з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 року на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон». На вказаній довідці також міститься печатка відділу кадрів вищезазначеного підприємства.

Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 року на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» відповідач 2 вказав, що запис не завірено відповідальною особою та не скріплено печаткою підприємства, у зв`язку із чим позивачу необхідно надати інші документи (уточнюючі довідки).

Із вказаного приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок ведення трудових книжок визначено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 № 58 (далі Інструкція № 58).

Так, відповідно до пункту 1.1. Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. Інструкції № 58 трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу,

звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Пунктом 2.7 Інструкції № 58 передбачено, що у разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових

книжок відомостей про роботу.

Суд зазначає, що з урахуванням листа Головного управління статистики у Запорізькій області від 30 жовтня 2023 року № 48, копія якого міститься в матеріалах справи, Галузеве виробниче об`єднання «Запоріжзалізобетон» (дата реєстрації 03 червня 1992 року), на якому у спірний період працював позивач, ліквідоване у 28 січня 2003 року.

Згідно архівної довідки від 06 березня 2023 року № 04-25/К-354 документи Виробничого об`єднання «Запоріжзалізобетон», Акціонерного товариства промислове підприємство залізничного транспорту на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про наявність шкідливих умов праці, підтвердження стажу роботи, перейменування підприємства та нарахування заробітної плати ОСОБА_1 немає можливості.

В той же час, з наданих позивачем індивідуальних відомостей про застраховану особу, а також інших документів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що позивач працював у структурному підрозділі «Синельніківське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця « акціонерного товариства «Українська залізниця».

З огляду на вказане, відділ кадрів Локомотивного ДЕПО Запоріжжя 2 Придніпровської залізниці є уповноваженим органом на видачу виписок з трудової книжки своїм працівникам.

Відтак, суд не погоджується із доводами відповідачів, що надана позивачем виписка з трудової книжки не завірена відповідальною особою, а спірний період роботи потребує підтвердження іншими документами.

Окрім того, виписка з трудової книжки, надана органу пенсійного фонду для перерахунку пенсії містить печатку підприємства, що спростовує доводи відповідачів із з приводу її відсутності на наданому документі.

Також, суд зазначає, що з оскаржуваного рішення не вбачається за можливе встановити, яка особа, на думку пенсійного органу, має повноваження на видачу виписок із трудової книжки.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуване позивачем в адміністративній справі № 280/10932/23 рішення відповідача № 10 від 27 вересня 2023 року підлягає скасуванню.

Також. суд зазначає, що з урахуванням пункту 3 Порядку № 637 виписка з трудової книжки які містить відомості про період роботи позивача з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 роки на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетои» на посаді помічника машиніста тепловозу, видана уповноваженим органом, а відтак підтверджує стаж роботи позивача за вказаний період та підлягає зарахуванню до його страхового стажу.

В той же час вимоги позивача щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати спірний період до загального страхового стажу не підлягають задоволенню, оскільки рішення про відмову у здійсненні такого зарахування приймалось іншим суб`єктом владних повноважень, а саме ГУ ПФУ у Київській області.

В той же час, з урахуванням Порядку 22-1 перерахунок та виплата пенсії здійснюється пенсійним органом за місцем проживання пенсіонера, в даному випадку, з урахуванням місця проживання ОСОБА_1 , перерахунок та виплата пенсії мають бути здійсненні ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Також, задоволенню не підлягають вимоги щодо перерахунку пенсії з дати її призначення, оскільки доказів на підтвердження фату надання до органу пенсійного фонду виписки із трудової книжки разом із заявою про первинне призначення пенсії до суду не надано.

З огляду на вказане, з метою належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне:

визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у № 10 від 27 вересня 2023 року щодо відмови у перерахунку пенсії та зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 року на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» на посаді помічника машиніста тепловозу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати, ОСОБА_1 , до загального страхового стажу період роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 роки на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» на посаді помічника машиніста тепловозу з 21 вересня 2023 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21 вересня 2023 року з у рахуванням періоду роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 роки на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» на посаді помічника машиніста тепловозу, та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум з 21 вересня 2023 року (з дати звернення із заявою про проведення перерахунку пенсії).

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким було вчинено протиправні дії по відношенню до позивача, а саме ГУ ПФУ у Київській обалсті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,9,77,132,139,143,243-246,263, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у № 10 від 27 вересня 2023 року щодо відмови у перерахунку пенсії та зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 року на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» на посаді помічника машиніста тепловозу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати, ОСОБА_1 , до загального страхового стажу період роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 роки на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» на посаді помічника машиніста тепловозу з 21 вересня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21 вересня 2023 року з у рахуванням періоду роботи з 24 липня 1989 року по 25 листопада 1990 роки на підприємстві ВО «Запоріжзалізобетон» на посаді помічника машиніста тепловозу, та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум з 21 вересня 2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр. Соборний, буд. 158, м. Запоріжжя, 69057, .

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, місцезнаходження: (08500, м. Фастів, вул. Саєнко Андрія, буд. 10, Київської області, ).

Рішення складено та підписано 26 лютого 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов