Справа № 160/4137/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 лютого 2024 року Справа №160/4137/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, призову, визнання протиправним та скасування наказу №4 від 11.03.2022р., -

УСТАНОВИВ:

07.02.2024р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України та просить:

- визнати протиправними дії відповідача в частині порушення процедури призову позивача на військову службу під час мобілізації;

- визнати протиправним призов позивача на військову службу під час мобілізації;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2022р. №4 в частині призначення позивача на військову службу до військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 19.02.2024р. по 23.02.2024р. включно на навчанні, питання щодо можливості відкриття провадження у даній справі вирішується судом 26.02.2024р.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За приписами п.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Позивачем у позові самостійно (без подання жодного клопотання) залучено до участі у справі в якості третьої особи - Металургійно-Довгинцівський об`єднаний районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки, проте, позов не містить викладу обставин щодо необхідності такого залучення, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що залучення третіх осіб до участі у розгляді справи можливе лише за умови подання обґрунтованого клопотання або за ініціативи суду згідно до вимог ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, у позові не наведено обґрунтування порушення оскаржуваними наказом та діями прав, свобод та інтересів позивача, в порушення вимог п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивач у позові посилається на те, що в 2015 році позивач військово-лікарською комісією Дніпропетровського обласного ТЦК та СП визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку у зв`язку із захворюванням на туберкульоз; також посилається на проведення мобілізації та його призову саме військовою частиною НОМЕР_1 , проте, доказів на підтвердження наведеного до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем до позову не додано доказів отримання позивачем грошового забезпечення за весь період проходження військової служби, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, частинами 1, 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Так, як свідчить зміст позовної заяви, позивач оскаржує його призов на військову службу під час мобілізації з 11.03.2022р., отже, позивач повинен був звернутися з даним позовом до суду у місячний строк, тобто з 11.03.2022р. по 11.04.2022р. включно (з урахуванням вихідних днів), однак згідно вхідного штемпеля поштового зв`язку даний позов подано позивачем лише 07.02.2024р., тобто із пропуском місячного строку, встановленого ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, позивач до позову додано заяву про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку звернення до суду, в якій позивач просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку звернення до суду та поновити їх посилаючись на те, що з урахуванням особливостей проходження військової служби та наявності військового стану він був обмежений у вільних діях та у можливостях вчасно скористатися своїм правом на судовий захист порушених прав. Окрім того, позивач просить врахувати запровадження в Україні правового режиму воєнного стану, а також те. що він хворіє та систематично проходить лікування.

Розглянувши наведену заяву позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом та його поновлення за обставин, викладених позивачем у заяві про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку звернення до суду, у зв`язку з чим у задоволенні такої заяви позивача слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, позивач був мобілізований за призовом та проходив військову службу з 11.03.2022р., а отже не міг про це не знати, проте, з даним позовом щодо оскарження наказу від 11.03.2022р. та дій щодо його призову звернувся не у місячний строк, встановлений ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, який сплинув 11.04.2022р. (з урахуванням вихідних днів), а через 1 рік 11 місяців.

При цьому, проходження військової служби не позбавляло позивача права скористатися послугами адвоката у період з 12.03.2022р. по 11.04.2022р., такими послугами позивач скористався лише у січні 2024 року, що свідчить про його недбалість, легковажність та байдужість, оскільки він продовжував проходити військову службу, що не може бути визнано судом поважними причинами пропуску звернення до суду з даним позовом.

Також, не можуть бути враховані судом як поважні причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом і доводи позивача у його заяві про поновлення такого строку з приводу того, що він хворіє, систематично проходить лікування, оскільки до заяви таких доказів (за період з 12.03.2022р. по 11.04.2022р.) не додано.

У заяві про поновлення пропущеного строку позивач вказує як на поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позов також і на запровадження воєнного стану, разом з тим, до заяви жодного доказу на підтвердження обставин, які б перешкоджали позивачеві у період з 12.03.2022р. по 11.04.2022р. звернутися до суду з цим позовом не додано, а відповідно, факт введення воєнного стану сам по собі не може бути поважною причиною для поновлення процесуального строку звернення до суду з цим позовом.

Такою підставою можуть бути лише обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (п.47 постанови ВП ВС від 10.11.2022р. у справі 990/115/22).

Також, за висновками викладеними в п.47 постанови ВП ВС від 10.11.2022р. у справі 990/115/22 зазначено, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Частиною 1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому обґрунтування порушення оскаржуваними наказом та діями прав, свобод та інтересів позивача, у відповідності до вимог п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин та обґрунтувань щодо залучення позивачем у позові самостійно (без подання жодного клопотання) до участі у справі в якості третьої особи Металургійно-Довгинцівський об`єднаний районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки, із викладом обставин щодо необхідності такого залучення, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів того, що в 2015 році позивач військово-лікарською комісією Дніпропетровського обласного ТЦК та СП визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку у зв`язку із захворюванням на туберкульоз; доказів проведення мобілізації та його призову саме військовою частиною НОМЕР_1 , у відповідності вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3) доказів отримання позивачем грошового забезпечення за весь період проходження військової служби, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, ніж вказані у позові, та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, п.5, п.9 ч.5 ст.160, ч.4, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку звернення до суду у справі №160/4137/24 - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, призову, визнання протиправним та скасування наказу №4 від 11.03.2022р. - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому обґрунтування порушення оскаржуваними наказом та діями прав, свобод та інтересів позивача, у відповідності до вимог п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин та обґрунтувань щодо залучення позивачем у позові самостійно (без подання жодного клопотання) до участі у справі в якості третьої особи Металургійно-Довгинцівський об`єднаний районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки, із викладом обставин щодо необхідності такого залучення, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів того, що в 2015 році позивач військово-лікарською комісією Дніпропетровського обласного ТЦК та СП визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку у зв`язку із захворюванням на туберкульоз; доказів проведення мобілізації та його призову саме військовою частиною НОМЕР_1 , у відповідності вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3) доказів отримання позивачем грошового забезпечення за весь період проходження військової служби (довідка, банківська виписка), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, ніж вказані у позові, та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва