Справа № 560/21200/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Державної казначейської служби України, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 індексу інфляції та компенсації за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №560/2586/21, виданому Хмельницьким окружним адміністративним судом 16.02.2021 на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2021.

2. Визнати протиправними дії в.о. начальника юридичного департаменту Державної казначейської служби України І. Кузьмінського щодо відмови ОСОБА_1 у його праві на компенсацію за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу за заявою від 23.11.2023.

3. Зобов`язати Державну казначейську службу України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індекс інфляції та компенсацію в розмірі трьох відсотків річних за період з 01.09.2022 по 22.11.2023 за порушення строку перерахунку коштів по виконавчому листу у справі №560/2586/21, виданому Хмельницьким окружним адміністративним судом 16.02.2021 на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2021, яким стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відмова відповідача, викладена в листі від 29.11.2023 №5-11-11/22566, щодо нарахування і виплати позивачу компенсації за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу, яким стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень, є протиправною. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 12.12.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому строк згідно ухвали не скористався, жодних документів до суду не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі № 560/2586/21, яке набрало законної сили 08.12.2021 згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення Замостянського районного суду міста Вінниці від 11.12.2006 у справі № 2-а-2656/2006.

Зобов`язано Державну казначейську служби України вчинити дії щодо виконання рішення Замостянського районного суду міста Вінниці від 11.12.2006 у справі № 2-а- 2656/2006.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень.

25.05.2022 позивач направив до Державної казначейської служби України заяву, у якій просив прийняти на виконання виконавчий лист Хмельницького окружного адміністративного суду № 560/2586/21, виданий 16.02.2022 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2021 в адміністративній справі № 560/2586/21 про стягнення з Державної Казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 1000,00 грн.

Листом Державної казначейської служби України від 08.06.2022 № 5-11-11/6849 позивача повідомлено, що заява зареєстрована в Казначействі 31.05.2022 за вх. №3-11-1643 та прийнята до виконання за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями, органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб».

23.11.2023 на картковий рахунок позивача надійшли кошти в сумі 1000,00 грн згідно виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/2585/21 віл 16.02.2022.

23.11.2023 позивач направив на адресу Державної казначейської служби України лист, у якому просив нарахувати та виплатити компенсацію за порушення встановленого законом строку перерахування коштів за виконавчим листом Хмельницького окружного адміністративного суду № 560/2586/21, виданим 16 лютого 2022 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 в адміністративній справі № 560/2586/21 про стягнення з Державної Казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 1000,00 грн.

Листом Державної казначейської служби України від 29.11.2023 №5-11-11/22566 позивача повідомлено, що компенсація за порушення строку перерахування коштів передбачена Законом, не поширюється на судові рішення, виконання яких здійснено за бюджетною програмою, отже у Казначейства відсутні правові підстави для нарахування компенсації за порушення строку перерахування коштів за судовим рішенням у справі № 560/2586/21.

Позивач з такою відмовою не погоджується, вважає її протиправною, тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно з абзацом 2 підпункту 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі також Порядок) безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) визначений Порядком.

Відповідно до Порядку є декілька категорій рішень, які виконуються органами Казначейства, а саме:

1. Безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктами 16 - 23 розділу «Безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету»);

2. Безспірне списання коштів з рахунків боржника (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктами 24 - 34 розділу «Безспірне списання коштів з рахунків боржника»);

3. Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктами 35 - 40 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам»);

4. Безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктами 41 - 46 розділу «Безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам»);

5. Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів (механізм виконання зазначеної категорії рішень, регламентований пунктом 7, пунктом 33 розділу «Безспірне списання коштів з рахунків боржника» і пунктами 47 - 52 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів»).

Пунктом 35 Порядку передбачено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема: шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду (пункт 36 Порядку).

Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження.

Орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача.

Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості).

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 Порядку в Казначействі відкривається відповідний рахунок (пункт 38 Порядку).

Зокрема, у Законі України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік передбачено спеціальну бюджетну програму КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди,, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» (далі - КПКВК 3504030).

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Як вбачається з матеріалів справи, Листом Державної казначейської служби України від 08.06.2022 № 5-11-11/6849 позивача повідомлено, що заява зареєстрована в Казначействі 31.05.2022 за вх. №3-11-1643 та прийнята до виконання за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями, органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб».

Таким чином, відповідно до вимог законодавства, виконавчий лист від 16.02.2022 у справі №506/2586/21 перебував в Казначействі на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504030.

За змістом статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цим Законом закріплені гарантії щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, в яких боржниками є державні органи, державні підприємства, установи, організації, а також юридичні особи, примусова реалізація майна яких забороняється відповідно до законодавства.

Механізм виконання рішень, на які поширюється дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» регламентований пунктами 33, 47-52 Порядку.

Водночас позивачем пред`явлено до Казначейства на виконання виконавчий лист по справі про стягнення з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень.

Тому механізм виконання цього виконавчого документу регламентований пунктами 35 - 40 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам» Порядку.

Враховуючи вищевказані положення законодавства, суд дійшов висновку про те, що позивач помилково вказує на необхідність застосування механізму нарахування компенсації за порушення строку перерахування коштів, адже боржником у цьому випадку є Державний бюджет України, а не державний орган. Виконавчий документ виконується за рахунок коштів Державного бюджету України за бюджетною програмою КПКВК 3504030 за черговістю надходження на виконання рішень суду (пункти 35-40 Порядку).

При цьому, положення Порядку не передбачають строку для виконання рішень суду про стягнення відшкодування шкоди з державного бюджету.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що матеріальна та моральна шкода, завдана незаконним рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок Держави.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03 жовтня 2001 року №12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою вказує таке.

В Основному Законі держави розмежовуються такі поняття, як держава, органи державної влади, посадові і службові особи (статті 3, 5, 6, 13, 38, 55, 56, 62 та інші).

Матеріальна та моральна шкода, завдана громадянам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави (стаття 56 Конституції України).

Державні органи як юридичні особи несуть юридичну відповідальність лише за своїми договірними зобов`язаннями. Держава не відповідає по зобов`язаннях державних організацій, які є юридичними особами, а ці організації не відповідають по зобов`язаннях держави.

Обов`язок держави відшкодувати шкоду виникає з правовідносин, суть яких можна охарактеризувати як деліктні, а вид юридичної відповідальності - цивільно-правовий. У цих правовідносинах боржником є держава, яка реалізує свій обов`язок щодо відшкодування шкоди (на підставі судового рішення) через Казначейство, тоді як гарантії держави щодо виконання судових рішень і виконавчих документів, боржником за якими є, зокрема, державний орган, а також участь Казначейства у цьому процесі мають інше призначення та завдання. В останньому випадку виконання судових рішень щодо стягнення коштів покладено на органи казначейства як на органи, які здійснюють казначейське обслуговування рахунків відповідного державного органу. Боржником в такому випадку є державний орган, який несе зобов`язання перш за все своїм коштом в межах асигнувань з державного бюджету, що і зумовлює участь Казначейства у виконанні таких судових рішень.

У цьому випадку також йдеться про стягнення коштів, однак не з державного органу, а з державного бюджету і кошти, які стягнув суд - шкода.

Зобов`язання держави щодо відшкодування шкоди не слід ототожнювати із зобов`язаннями державних органів за судовим рішенням (про стягнення коштів), а відтак не можна уподібнювати механізм виконання судових рішень в обох цих випадках. Крім того, виконання судових рішень й обох описаних ситуаціях відбувається за різними механізмами, а отже правова регламентація правовідносин щодо виконання судових рішень, боржниками за якими є в одному випадку державний орган, в іншому - держава, відрізняється, і застосування окремих нормативних положень з однієї сфери правовідносин до іншої є помилковим.

Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду викладеною у пунктах 27-35 постанови Верховного Суду від 30 квітня 2020 року по справі № 804/2076/17.

А оскільки за змістом статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цим Законом закріплені гарантії щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, в яких боржниками є державні органи, державні підприємства, установи, організації, а також юридичні особи, примусова реалізація майна яких забороняється відповідно до законодавства, суд вважає безпідставними посилання позивача на вимоги такого Закону.

У контексті вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Казначейства, суд звертає увагу на те, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, тобто не вчинення дії, яку носій публічної влади зобов`язаний був вчинити.

Дії чи бездіяльність можуть мати ознаку оскаржуваності тільки в тому випадку, коли вони мають певне юридичне значення та повинні бути вчинені згідно із вимогами законодавства України стосовно конкретного учасника правовідносин чи певного кола учасників таких правовідносин.

Позивач вказує, що 23.11.2023 на його картковий рахунок надійшли кошти в сумі 1000,00 грн згідно виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/2585/21 віл 16.02.2022.

Отже, відсутні підстави вважати, що відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані у справі докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6,Київ 14,01014 , код ЄДРПОУ - 37567646)

Головуючий суддя В.К. Блонський