Справа № 440/6427/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 р. Справа № 440/6427/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2023, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 23.06.23 по справі № 440/6427/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції, як структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не належного розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.04.2023, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГР-15516789;

- визнати протиправною бездіяльність відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції, як структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 21.04.2023, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГР-15516789;

- зобов`язати відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції, як структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області, повторно розглянути звернення ОСОБА_1 , реєстраційний № ГР-15516789 від 21.04.2023, вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.04.2023 позивачем через Урядовий контактний центр подано заяву, реєстраційний № ГР-15516789, до відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій викладено вимоги негайно провести службову перевірку по факту системних незаконних дій дізнавача ОСОБА_2 з притягненням його до дисциплінарної відповідальності з вирішенням питання перебування на посаді, а також притягнути до відповідальності прямого керівника ОСОБА_2 за відсутність відомчого контролю за діями підлеглих. Разом з тим, відповіді на вказану заяву станом на 21.05.2023 відділенням поліції № 1 Кременчуцького РУП, як структурним підрозділом ГУНП в Полтавській області, не надано, жодного належного заходу реагування не вжито, що суперечить вимогам законодавства України, міжнародним правовим договорам та порушує права позивача як заявника.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що він 21.04.2023 через Урядовий контактний центр (Гаряча Лінія Уряду) подав заяву за реєстраційним номером ГР-15516789 до відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій керуючись ст. 40 Конституції України повідомив, що з ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19.04.2023, справа №537/1397/23, йому стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено. Скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Горбулі О.О. від 31.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000527 від 02.12.2022. Також згідно ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19.04.2023, справа № 537/1383/23, йому стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено. Скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Горбулі О.О. від 05.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000533 від 08.12.2022. Згідно ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19.04.2023, справа № 537/1409/23, йому стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено. Скасовано постанову дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Слюсар В.О. від 20.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000284 від 02.07.2022. Також згідно ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19.04.2023, справа № 537/1408/23, йому стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено. Скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Горбулі О.О. від 29.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0000532 від 08.12.2022. У зв`язку із чим, просив провести службову перевірку по факту системних незаконних дій ОСОБА_2 з притягненням його до дисциплінарної відповідальності з вирішенням питання про перебування на посаді. Окремо просив притягнути до відповідальності прямого керівника ОСОБА_2 за відсутність відомчого контролю за діями підлеглих.

Апелянт зазначив, що станом на 21.05.2023 відповіді від відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції, як структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на його заяву від 21.04.2023, не надано.

Проте, судом першої інстанції вищевказаних обставин та фактів невраховано, що є прямим порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що відповідь на звернення позивача від 21.04.2023 №ГР-15516789 надано листом від 17.05.2023 №Г-44/кц, в якому повідомлено, що Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області ініційовано призначення службового розслідування про результати якого ОСОБА_1 буде повідомлено. Крім того, позивачу відповідь направлена засобами поштового зв`язку 24.05.2023 за вих. №Г-44/кц. Відтак, звернення ОСОБА_1 розглянуте сектором дізнання відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Полтавській області та останньому надана відповідь з дотриманням вимог відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, особою з інвалідністю 2 групи, ветераном праці, що підтверджується наявними у справі копіями паспорту ОСОБА_1 , пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням соціального захисту населення Крюківського району Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 03.03.2020.

21 квітня 2023 року ОСОБА_1 направив через Урядовий контактний центр заяву (реєстраційний номер ГР-15516789), адресовану начальникові ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, в якій повідомляв, що з ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023, справа №537/1397/23, йому стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено, скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Горбулі О.О. від 31.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000527 від 02.12.2022. Також згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023 справа №537/1383/23 стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено, скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Горбулі О.О. від 05.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000533 від 08.12.2022. Також згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023 справа №537/1409/23 йому стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено, скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Слюсар В.О. від 29.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000532 від 08.12.2022.

Позивач зазначив, що системна незаконність та бездіяльність дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області підтверджується вищевикладеними фактами.

У зв`язку з вищевикладеними фактами позивач просив провести службову перевірку щодо системних незаконних дій ОСОБА_2 з притягненням його до дисциплінарної відповідальності з вирішенням питання про перебування на посаді. Окремо заявник вимагав притягнути до відповідальності прямого керівника ОСОБА_2 за відсутність відомчого контролю за діями підлеглих.

Вказане звернення зареєстровано 24.04.2023 в ДУ УКЦ за № ГР-467/КЦ та 27.04.2023 у ВДЗ ГУНП в Полтавській області за № Г-44/КЦ, про що свідчить реєстраційна картка звернення.

Крім того, зазначене звернення у формі заяви зареєстроване за № 3711 від 27.04.2023 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події.

У довідці про результати розгляду звернення, зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за № 3711, зазначено, що розглядом звернення встановлено, що за вказаним фактом Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області проводиться комісійне службове розслідування (наказ ГУНП від 09.05.2023 № 438), тому вирішено вважати розгляд звернення закінченим, матеріали розгляду звернення списати до накопичувальної справи відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, прийняти рішення згідно Закону України "Про звернення громадян".

Листом Відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від 17.05.2023 вих. №Г-44/КЦ/15/108/07-2023 за підписом начальника Дениса Булітка, на звернення №ГР-467/КЦ від 24.04.2023 повідомлено ОСОБА_1 про те, що скарга щодо можливих неправомірних дій з боку окремих працівників відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, зареєстрована до ІТС ІПНП (ЄО) ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП за №3711 від 27.04.2023, розглянута, по даному факту Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області ініційовано призначення службового розслідування, про результати якого буде повідомлено додатково. У листі також зазначено, що прийняте рішення заявник може оскаржити у порядку, визначеному ст. 17 Закону України "Про звернення громадян".

Факт розгляду звернення ОСОБА_1 , реєстраційний № ГР-15516789, та надання відповіді листом від 17.05.2023 вих. № Г-44/КЦ/115/108/07-23 відображено у Національній системі опрацювання звернень.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з підстав його необгрунтованості.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.04.2023 через "Урядовий контактний центр" позивач направив звернення за № ГР-15516789 до відділення полції №1 Кременчуцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, яке, на його думку, відповідачем не розглянуто.

Звернення позивача від 21.04.2023 № ГР-15516789 відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96, а тому підлягало розгляду відповідачем у встановлені законом строки та порядку, з наданням оцінки усім вимогам та аргументам заявника.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Пропозиції (зауваження) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 встановлено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Частиною 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96 встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Єдиний порядок для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян установлено Порядком розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 року №930.

Згідно з п. 5 розділу І Порядку №930 громадяни України мають право звернутися до органів (підрозділів) поліції, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями з питань, пов`язаних з діяльністю Національної поліції України, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, із заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.

Положеннями п. 1 розділу ІІ Порядку №930 визначено, що звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи "Урядовий контактний центр" та телефонну "гарячу лінію" Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп`ютерами.

У відповідності з п.п. 1-3, 5, 6 розділу IV Порядку №930 керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Згідно з п.п. 12-14 розділу IV Порядку №930 за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Пунктом 17 розділу IV Порядку №930 встановлено, що якщо викладена у зверненні інформація належить до компетенції поліції не повністю, розглядається лише та частина, що стосується компетенції Національної поліції України. У цьому випадку копія звернення у строк не пізніше п`яти днів з наступного дня після реєстрації спрямовується виконавцем за належністю, про що повідомляють заявника.

Відповідно до п.п. 1-7 розділу V Порядку №930 скарга на дії чи рішення органу (підрозділу) поліції або їх посадових осіб подається в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до законодавства України, у разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Розгляд скарг громадян на дії (бездіяльність) працівників органів (підрозділів) поліції здійснюється в порядку, передбаченому цим Порядком.

За кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України.

За результатами перевірки виконавець складає і подає на розгляд керівнику органу (підрозділу) поліції або його заступникам рапорт (доповідну записку), в якому (якій) зазначає чи підтвердилися наведені відомості (факти) та яких заходів вжито для усунення виявлених порушень або недоліків. Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова відповідь.

Рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу (підрозділу) поліції (або його заступник), у провадженні якого знаходиться скарга. У разі визнання скарги громадянина обґрунтованою або такою, що підлягає задоволенню, забезпечується повнота і своєчасність її розгляду, приймаються рішення відповідно до законодавства України і негайно вживають заходів щодо поновлення порушених прав громадянина. Рішення вищого органу поліції за результатами розгляду скарги у разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржено до суду в установлений законодавством України строк.

Забороняється надсилати скарги громадян для розгляду тим органам (підрозділам) поліції або їх посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, а також тим, які не мають повноважень для їх розгляду.

У разі необхідності підпорядкованому органу (підрозділу) поліції може бути доручено проведення додаткової перевірки конкретних обставин чи відомостей (фактів), викладених у зверненні громадянина, відповідно до законодавства України.

Розгляд і вирішення скарги, поданої з порушенням зазначеного строку, можуть бути здійснені у разі поновлення органом (підрозділом) поліції чи посадовою особою, що розглядає скаргу, строку, якщо буде визнано, що він порушений з поважних причин.

Системно аналізуючи норми Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96, зокрема, положення статті 15 та Порядку №930, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника.

З огляду на зміст вказаного зобов`язання, орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: засобами поштового або електронного зв`язку.

Судовим розглядом встановлено, що 21 квітня 2023 року ОСОБА_1 направив через Урядовий контактний центр заяву (реєстраційний номер ГР-15516789), адресовану начальникові ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, в якій повідомляв, що з ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023, справа №537/1397/23, йому стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено, скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Горбулі О.О. від 31.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000527 від 02.12.2022. Також згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023, справа №537/1383/23, стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено, скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Горбулі О.О. від 05.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000533 від 08.12.2022. Також згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2023, справа №537/1409/23, йому стало відомо, що скаргу ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено, скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Слюсар В.О. від 29.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000532 від 08.12.2022. Зазначив, що системна незаконність та бездіяльність дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області підтверджується вищевикладеними фактами. У зв`язку з вищевикладеними фактами позивач просив провести службову перевірку по факту системних незаконних дій ОСОБА_2 з притягненням його до дисциплінарної відповідальності з вирішенням питання про перебування на посаді. Окремо заявник вимагав притягнути до відповідальності прямого керівника ОСОБА_2 за відсутність відомчого контролю за діями підлеглих.

Відповідь на вказане вище звернення надано листом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 17.05.2023 вих. №44/ГР-104/кц, в якому повідомлено, що з метою з`ясування обставин, викладених у зверненні, проведено службове розслідування, за результатами якого зазначені обставини не знайшли свого підтвердження. Повідомлено, що сектором дізнання відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000284 від 02.07.2022 за ознаками криміналього правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні №0000527 від 02.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, у кримінальному провадженні №0000532 від 08.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та у кримінальному провадженні №0000533 від 08.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України. Стосовно необгрунтованого закриття кримінальних проваджень №0000284, №0000527, №0000532 повідомлено, що дізнавач, згідно ст. 40-1 КПК України, здійснюючи свої повноваження до вимог кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручатися в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, заборонено. Також повідомлено, рішення дізнавачів сектору дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП про закриття вказаних кримінальних проваджень були прийняті на підставі зібраних доказів з точки зору належності, достатності і взаємозв`язку та перевірено Кременчуцькою окружною прокуратурою. Підстав, які б свідчили про необґрунтованість та упередженість винесення постанови про закриття кримінального провадження, не встановлено. Роз`яснено заявнику, що відповідно до ст. 56 КПК України він, як потерпілий, має право звернутися з клопотанням про проведення необхідних, на його думку, додаткових слідчих дій у кримінальному провадженні №0000284, безпосередньо до дізнавача СД відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП Слюсар Віталії Олександрівни та у кримінальному провадженні №0000533 безпосередньо до старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП Горбулі Олександра Олександровича. Також поінформовано, що під час досудового розслідування заявник має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, відповідно до ст. 303 КПК України.

Колегія суддів, дослідивши зміст листа-відповіді зазначає, що він не містить відомостей про результати розгляду питань, поставлених позивачем у зверненні від 21.04.2023 № ГР-15516789, а саме: не надано позивачу відповіді на питання наявності чи відсутності підстав для проведення службової перевірки по факту закриття кримінального провадження № 0000527 від 02.12.2022, №30000284 від 02.07.2022, №0000532 від 08.12.2022, №0000533 від 08.12.2022 та невиконання дізнавачами сектору дізнання відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Горбулею Олександром Олександровичем та ОСОБА_3 необхідних та достатніх заходів в межах такого провадження.

Таким чином, звернення позивача від 21.04.2023, подане через Урядовий контактний центр, реєстраційний номер ГР-15516789, у порушення наведених вище норм Закону, відповідачем розглянуто без об`єктивної та всебічної перевірки, та без надання ґрунтовних та вичерпних відповідей стосовно усіх порушених позивачем питань, а саме: щодо проведення службової перевірки з притягнення працівників поліції до відповідальності.

Оскільки відповідь Головного управління Національної поліції в Полтавській області на скаргу позивача не містить результатів об`єктивного розгляду скарги, перевірки викладених фактів у скарзі, колегія суддів доходить висновку про наявність обгрунтованих підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо неналежного розгляду його звернення від 21.04.2023 за № ГР-15516789.

Між тим, позивач посилається на неотримання жодної відповіді на своє звернення від 21.04.2023, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГР-15516789.

Як зазначає відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, відповідь на електронне звернення ОСОБА_1 від 21.04.2023 реєстраційний № ГР-15516789 направлено йому на електронну адресу, в підтвердження чого надано скріншот з електронного кабінету Головного управління Національної поліції в Полтавській області. Також, відповідач зазначив, що відповідь позивачу направлялась поштою.

Колегією суддів з наданого відповідачем скріншоту з електронного кабінету Головного управління Національної поліції в Полтавській області, а саме з розділу "історія" вбачається, що дата відповіді: 17.05.2023 00:00; остаточна відповідь (файл): гр-1551678.pdf; відповідь надано: поштою.

Поряд із тим, матеріали справи не містять доказів направлення відповіді на звернення позивача від 21.04.2023 поштою, зокрема: опису вкладення, зворотного поштового повідомлення, конверту, що повернувся за закінченням терміну зберігання, як і відсутні докази отримання ОСОБА_1 вказаної відповіді засобами поштового зв`язку або засобами електронного зв`язку.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що наявність скріншоту з електронного кабінету Головного управління Національної поліції в Полтавській області не є належним та допустимим доказом належного повідомлення запитувача інформації про результати розгляду його звернення.

Колегія суддів зазначає, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При цьому ому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі Chahal проти Об`єднаного королівства (заява № 22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі "Афанасьєв проти України").

А тому, колегія суддів вважає, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.04.2023 за № ГР-15516789, поданого через Урядовий контактний центр, та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 21.04.2023 за №ГР-15516789, поданого через Урядовий контактний центр, з урахуванням висновків суду.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції, як структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не належного розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.04.2023, та не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у його зверненні ОСОБА_1 від 21.04.2023, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГР-15516789, колегія суддів зазначає, що вказані є передчасними, оскільки звернення позивача від 21.04.2023 за № ГР-15516789 належним чином не розглянуто, питання, зазначені в заяві позивача, підлягають повторному, повному, всебічному дослідженню відповідачем.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 у справі №440/6427/23 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 по справі № 440/6427/23 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.04.2023 за № ГР-15516789, поданого через Урядовий контактний центр.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 21.04.2023 за №ГР-15516789, поданого через Урядовий контактний центр, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова