Справа № 520/36303/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 р. № 520/36303/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про поновлення на посаді ,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 02.11.2023 № 594 в частині застосування до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181812) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 24.11.2023 № 1601 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4, з 24 листопада 2023 року звільнено зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції в Харківській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно наказу Департаменту патрульної поліції від 02.11.2023 №594 до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2023 №1601 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції згідно з Законом України «Про Національну поліцію» за п.6 ч.1 ст.77 з 24.11.2023. Вважає накази Департаменту патрульної поліції про застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 29.12.2023 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до п. 2 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №594 від 02.11.2023 «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2, 3 ч.1 ст.18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, відповідно до пункту 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1601о/с від 24.11.2023 капітана поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції згідно з Законом України «Про Національну поліцію» за п.6 ч.1 ст.77 з 24.11.2023. Представник відповідача вважає, що притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення зі служби на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» є правомірним та просить суд залишити позов без задоволення.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 24.11.2023 №1601 о/с, з урахуванням наказу Департаменту патрульної поліції від 02.11.2023 №594, позивача було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію».

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частина 1 статті 18 цього ж Закону передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Наказом МВС України 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Зокрема, ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію" визначена Присяга працівника поліції.

Закон України "Про Національну поліцію" визначає, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина 1 та 2 статті 19).

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України.

Так, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом, визначаються підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень.

Нормами частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Аналізуючи пункти 1, 3, 4, 6, 7, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, суд встановив, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Крім того, стаття 12 Дисциплінарного статуту дає визначення дисциплінарного проступку з якого вбачається, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

В статті 14 Дисциплінарного статуту міститься визначення службового розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідне службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. (ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень визначених ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Суд зазначає, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Види дисциплінарних стягнень перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни є звільнення зі служби в поліції, як крайній захід дисциплінарного впливу.

Судом встановлено, що Наказом ГУНП в Харківській області від 05.09.2023 №470 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування відносно ОСОБА_1 та утворено дисциплінарну комісію.

Відповідне службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Як зазначено вище, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Таким чином, у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з`ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник призначає службове розслідування, про що видає наказ.

Результатами службового розслідування має бути встановлено: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

Підставою для проведення службового розслідування стало те, що 07.08.2023 за №6349 до УПП в Харківській області ДПП надійшов лист Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, з якого стало відомо про те, що 02.08.2023 мав місце конфлікт за участю військовослужбовця ЗСУ та працівників УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та лейтенанта поліції ОСОБА_1 , в ході якого всі учасники отримали тілесні ушкодження, а отже, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та лейтенантом поліції Тодавчичем Е.В. допущені можливі порушення службової дисципліни.

Аналізуючи матеріали справи суд встановив, що фактично висновок про наявність в діях ОСОБА_1 вчинку, який слугував підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення був зроблений за результатами службового розслідування.

На підставі висновків службового розслідування встановлено допущення позивачем порушень службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог пунктів 1, 2, 3 ч.1 ст.18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, відповідно до пункту 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту.

Зі змісту висновку службового розслідування судом встановлено, що 02.08.2023 телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» надійшли повідомлення про бійку та нанесення тілесних ушкоджень чоловіку невідомими особами в смт Вільшани Харківського району Харківської області зареєстровані в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 02.08.2023 за №№ 7622, 7627 відділом поліції №3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Установлено, що 02.08.2023 у смт Вільшани Харківського району Харківської області виник конфлікт між військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_3 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 і лейтенантом поліції ОСОБА_5 , які перебували поза службою з ознаками алкогольного сп`яніння. Між указаними особами виник конфлікт, який переріс у бійку, під час якої старший лейтенант поліції ОСОБА_6 застосував стосовно ОСОБА_7 засіб сльозогінної та дратівної дії - особистий газовий балончик «ТЕРЕН-4». У результаті бійки вказані особи отримали легкі тілесні ушкодження.

Відомості про вказану подію передано до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в місті Полтава, де за фактом указаних подій унесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.09.2023 №0001959 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України.

Ураховуючи викладене, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_8 неправомірними діями призвели до виникнення конфлікту, внаслідок якого учасники події отримали тілесні ушкодження. Усвідомлюючи свою високу відповідальність, поліцейські знехтували положеннями Присяги працівника поліції, вчинивши дії, які підірвали авторитет Національної поліції України, не виконали покладених на них зобов`язань за будь-яких обставин і стосовно будь-якої людини в робочий і неробочий час дотримуватися норм професійної етики.

Отже, із матеріалів службового розслідування випливають обставини безконтрольної поведінки працівника поліції, із виникненням конфліктної ситуації, яка привела до отримання тілесних ушкоджень всіма її учасниками, котра явно та очевидно не сприяє досягненню покладених на органи Національної поліції України завдань, невиконання обов`язків поліцейського щодо дотримання законів України, поваги і не порушення прав і свобод людини.

Представник позивача у позовній заяві вказує, що службове розслідування проведене з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки призначене неуповноваженою на тебе особою, а саме керівником Управління патрульної поліції України у Харківській області ДПП. Зазначає, що саме Департамент патрульної поліції України уповноважений на призначення службових перевірок та затвердження висновків таких. Виходячи з цього, вважає, що висновок службового розслідування є неналежним доказом вчинення позивачем дисциплінарного проступку та не підлягає врахуванню при вирішенні справи.

Представником відповідача було подано до суду разом із відзивом на позовну заяву Положення про управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції зі змінами та доповненнями в редакції від 18.08.2022 №1130, в розділі IV пункту 6 підпункту 18 якого зазначено, що начальник Управління призначає службові розслідування у порядку, визначеному законодавством (а.с. 201).

Як встановлено з матеріалів справи, службове розслідування було призначено Наказом начальника №470 від 05.09.2023 УПП в Харківській області ДПП майором поліції Стрижак А.О.

Наказом ДПП №4621 від 11.10.2018 надано право начальникам управління патрульної поліції в областях за результатами службових розслідувань видавати накази щодо застосування до підпорядкованого їм особового складу дисциплінарних стягнень у вигляді зауваження, догани та суворої догани.

Відповідно до підпункту 2 пункту 9 розділу VІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС України від 07.11.2018 №893, у разі якщо уповноважений керівник не має права на накладення конкретного виду дисциплінарного стягнення на поліцейського, він затверджує висновок службового розслідування і одночасно порушує перед старшим прямим керівником, наділеним правом накладати таке стягнення, клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського.

Наказом Національної поліції України №929 від 04.10.2018 (а.с.228) затверджено перелік посад керівників Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Згідно цього переліку начальник УПП в Харківській області ДПП має право застосувати такі види дисциплінарних стягнень як зауваження, догана та сувора догана. В свою чергу начальник ДПП має право на застосування таких дисциплінарних стягнень: зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з посади, звільнення зі служби в поліції.

Виходячи з цього, начальнику ОСОБА_9 було направлено клопотання вих. №10936/41/14/01-2023 від 04.10.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

На підставі вищевказаного клопотання начальником ОСОБА_10 видано наказ №594 від 02.11.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції, наказом №1601 о/с від 24.11.2023 позивача звільнено зі служби в поліції.

Виходячи з вищенаведеного, суд не приймає доводи представника позивача щодо призначення службового розслідування неуповноваженою на те особою, оскільки представником відповідача були подані усі докази, а саме копії наказів, які підтверджують правомірність призначення та проведення службового розслідування так як наслідок притягнення позивача до відповідальності, уповноваженою особою.

Судом було досліджено матеріали справи, а саме: було досліджено відеозаписи з камер відеонагляду, які було надано представником відповідача та долучено до матеріалів службового розслідування. Вказані відеозаписи підписані електронним цифровим підписом, що підтверджується протоколом, який міститься на технічному носії разом із відеозаписом.

Як встановлено з матеріалів справи, відеофіксація здійснюється за допомогою зовнішньої камери відеоспостереження в денний час доби (відеозапис не містить звуку). Переглядом вказаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_1 стоять поблизу транспортного засобу темного кольору. Позивач робить рух рукою, ОСОБА_11 починає в цей час зміщуватися назад, при цьому позивач також зміщується назад, після чого тримаючи в руці шолом, останній замахується на ОСОБА_11 та завдає йому удар шоломом і починає тікати за будівлю. Надалі, з даного відеозапису встановлено, що ОСОБА_11 піднімає шолом. На відеозаписі з`являються позивач разом із лейтенантом поліції ОСОБА_2 .

Внаслідок чого, виникає конфліктна ситуація, до якої потім долучаються особи жіночої статі, а саме, як встановлено службовим розслідуванням, дівчина позивача разом із дружиною ОСОБА_2 , які почали здійснювати напад на ОСОБА_11 .

Суд зазначає, що позивач, як працівник органу правопорядку, мав утриматися від дій, які відбулися на досліджуваному відеозаписі, а саме вчинив дії і сприяв виникненню конфліктної ситуації за участю військовослужбовця Збройних сил України та її подальшому розвитку, допустив застосування насильства та інші негативні дії проти інших осіб, перебуваючи поза службою на вихідному дні, в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що на одному із відеозаписів (а саме коли приїхав екіпаж патрульної поліції) на 12:35 хв. ОСОБА_2 вказує, що його машина була відчинена, а ОСОБА_11 взяв його шолом. На 20 хв. ОСОБА_2 вказує, що буде писати заяву про викрадення його шолому ОСОБА_11 . Однак, на досліджуваному відеозаписі судом вбачається, що шолом спочатку був у руках позивача, яким він і почав наносити тілесні ушкодження військовослужбовцю ЗСУ.

Крім того, під час перегляду відеозапису, судом було встановлено, що позивач разом із своїм колегою відмовилися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «DRAGER ALCOTEST», однак підтвердили, що вони вживали алкоголь, що підтверджується досліджуваним відеозаписом (21:10 хв. та 22:40 хв. відеозапису).

Судом встановлено, що ОСОБА_11 , військовослужбовець із яким виникла конфліктна ситуація, погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «DRAGER ALCOTEST», який показав 0.00 проміле (33 хв. та 42:30 хв. досліджуваного відеозапису).

Аналізуючи результати службового розслідування, судом встановлено, що пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є повністю протилежними поясненням ОСОБА_11 з приводу конфліктної ситуації, що трапилась 02.08.2023 року.

Так, у своїх поясненнях (а.с. 99-101) позивач зазначає, що саме ОСОБА_11 нецензурною лайкою ображав його та наніс удар кулаком в область обличчя і між ними розпочалася бійка.

При цьому ОСОБА_11 у своїх же поясненнях (а.с. 117-119), які зафіксовані у висновку службового розслідування вказує, що під час його розмови по телефону до нього підійшов позивач та заважав йому спілкуватися. Після чого він одразу попросив останнього припинити такі дії, але позивач не виконав його вимог та почав замахуватися рукою, потім дістав із авто шолом та вдарив його.

Також, суд звертає увагу, що в поясненнях ОСОБА_2 , які містяться матеріалах справи (а.с. 93-95) вказано, що він почув крики дівчат та побіг в сторону, звідки доносились звуки та побачив, що позивач лежить на землі, а дівчата намагаються відтягнути від нього невідомого чоловіка у військовій формі.

Пояснення ОСОБА_1 аналогічні із поясненнями ОСОБА_12 , що спочатку до них підбігли дівчата та почали відтягувати військовослужбовця від позивача, який лежав на землі, однак ОСОБА_11 почав наносити удари дівчатам, після чого до них підбіг ОСОБА_2 та намагався словесно заспокоїти ОСОБА_11 .

Проте, вказані пояснення позивача та ОСОБА_2 спростовуються досліджуваним судом відеозаписом, з якого вбачається, що спочатку у конфліктній ситуації брали участь дві особи, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_1 . Після чого, позивач побіг, а потім повернувся разом із своїм колегою ОСОБА_2 . Між ними відбувалася бійка на проїжджій частині. Потім, підбігли особи жіночої статі та почали здійснювати напад на військовослужбовця.

Також, суд зазначає, що з досліджуваного відеозапису вбачається, що ОСОБА_11 був одягнений у чорну футболку та чорні шорти, а не у військову форму, як зазначають позивач та ОСОБА_2 у своїх поясненнях.

На одному із відеозаписів (а саме коли приїхав екіпаж патрульної поліції) ОСОБА_11 був у штанах, схожих на військові. Однак, на цьому ж відеозаписі (на 49:28 хв.) він зазначив, що він перевдягнувся після того як повернувся додому.

Тому, суд зазначає, що пояснення поліцейських ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та відеозапис суперечать один одному та вказують на недостовірність зазначеної інформації, яка міститься в матеріалах справи та безпосередньо в матеріалах службового розслідування. З огляду на що, такі пояснення судом сприймаються критично.

Відповідно до п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі.

Метою Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно частини 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Необхідно звернути увагу, що зі змісту присяги працівника поліції слідує, що його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду від 10.06.2021 по справі № 420/241/20.

Разом з тим, вищенаведені фактичні обставини, встановлені службовим розслідуванням свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинено дії, які несумісні з вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.

У відповідності до приписів п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Отже, недотримання принципів діяльності поліцейського та вчинення дій, які не відповідають вимогам, що пред`являють до професійно-етичних якостей поліцейських, правильно кваліфікується відповідачем як порушення позивачем службової дисципліни.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17.06.2021 по справі № 804/6242/17.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_1 не було виконано службові обов`язки, покладені на нього вищезазначеними нормативно-правовими актами, а також вчинено протиправні дії у вигляді нанесення ударів іншій людині, сприяв виникненню конфліктної ситуації за участю військовослужбовця та її подальшому розвитку, допустив застосування насильства та інші негативні дії, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Також, суд бере до уваги, що повноваження керівників поліції з приводу накладення дисциплінарних покарань розмежовані приписами ст. 20 Дисциплінарного статуту, згідно з якою керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських (ч. 3 ст. 20); інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України (ч.4 ст.20).

Таким чином, Дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння в частині епізоду неетичної поведінки поліцейського та епізоду порушення Присяги поліцейського кваліфікувала правильно, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (засадничих гарантій притягнення особи до відповідальності не порушила).

Так, Дисциплінарною комісією взяті до уваги усі істотні та суттєві поза розумним сумнівом аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності особи.

Суд вважає, що безконтрольна реакція позивача у вигляді нанесення ушкоджень громадянину, у стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану, враховуючи при цьому попередню поведінку (догану), котрі визнані підтвердженими у ході розгляду справи, поза будь-яким розумним сумнівом явно та очевидно є достатньою для застосування найсуворішого із можливих видів дисциплінарного стягнення та є несумісною з подальшим проходженням служби в рядах поліції, позаяк демонстрація такої поведінки абсолютно не виключає майбутніх ризиків рецидиву.

Як установлено судом, владний суб`єкт - начальник УПП в Харківській області ДПП у спірних правовідносинах діяв виключно на реалізацію суджень висновку Дисциплінарної комісії.

Порушень, недоліків або дефектів у реалізації цим суб`єктом владних повноважень управлінських функцій контролю за дисципліною у сфері поліцейської діяльності судом не виявлено.

Підсумовуючи викладене суд вважає висновки відповідача про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3 ч.1 ст.18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, відповідно до пункту 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту такими, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Суд вважає за необхідне наголосити, що законодавством України передбачені спеціальні норми, що регулюють порядок проходження служби поліцейськими, а саме норми Закону України "Про Національну поліцію", норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, норми Дисциплінарного статуту Національної поліції України, норми Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції. Ці норми вимагають від кожного поліцейського бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті. Поведінка поліцейського завжди, і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет поліцейського. Бездоганне виконання моральних зобов`язань забезпечує право поліцейського на довіру суспільства, повагу, визнання і підтримку громадян. Порушення спеціальних норм проходження служби є дисциплінарним проступком, який може потягнути за собою дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Суд зазначає, що своїми діями, а саме вчинення поліцейським дій, які сприяли виникненню конфліктної ситуації, що призвела до бійки, не відповідають високим стандартам вимог до поліцейського, паплюжать ділову репутацію та авторитет поліцейського та органів поліції в цілому, та не може бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті.

Також, відповідач, за висновком службового розслідування врахував попередню поведінку позивача, а саме, як встановлено з матеріалів службового розслідування, відповідно до наказу УПП в Харківській області ДПП від 26.09.2023 №109 «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (за порушення вимог частини першої статті 12, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 10, 11, 24 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 5, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного 11 статуту, підпункту 6 пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 № 70, підпунктів 1, 2, 5, 6 пункту 2.1., підпункту 2 пункту 2.2. розділу ІІ, підпунктів 1, 10 пункту 3.1. розділу ІІІ посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22 листопада 2018 року № 5217).

Однак, позивач вказує на безпідставність врахування вищевказаного факту як попередньої поведінки, а саме притягнення останнього 26.09.2023 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, оскільки догана була винесена вже після події, яка сталася 02.08.2023, за яку його було звільнено зі служби в поліції.

Суд зазначає, що відповідно до п. 12 ч. 6 ст. 19 обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 у разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Тобто, на момент затвердження висновку службового розслідування, 04.10.2023, та притягнення до дисциплінарної відповідальності, до позивача вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, тому відповідач при прийняті наказу правильно кваліфікував дисциплінарне стягнення у вигляді догани як попередню поведінку.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку та з огляду на те, що наслідки проступку фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Вказане є неприпустимим також зважаючи на введення на території України воєнного стану з 24.02.2022, у результаті чого позивач як співробітник поліції зобов`язаний виконувати як свої безпосередні функціональні обов`язки, так і завдання, пов`язані із захистом територіальної цілісності України.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів протилежного позивачем та його представником до суду не надано.

За таких підстав, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про поновлення на посаді - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин