Справа № 620/18662/23
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Чернігів Справа № 620/18662/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 02.11.2023 №0-2508-UA0072674, від 02.11.2023 №0-2508-UA0072674 та від 07.12.2023 №0-2508-UA0072674.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що податковим органом безпідставно здійснено нарахування позивачу суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки йому належать нежитлові будівлі, які використовуються за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції, а відтак в силу підпункту є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд ухвалою від 28.12.2023 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано до суду відзив в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що гараж, який перебуває у власності позивача, до будівель промисловості не відноситься.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 зареєстрований та перебуває на обліку як фізична особа-підприємець та відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює господарську діяльність, зокрема, за КВЕД 16.10 - лісопильне та стругальне виробництво.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 22.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Гринь Л.А., позивач придбав приміщення гаража, загальною площею 01013,8 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Також, згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.12.2004 №6074270 позивач набув право власності на зазначений гараж.

Податковими повідомленнями рішеннями від 02.11.2023 №0-2508-UA0072674, від 02.11.2023 №0-2508-UA0072674 та від 07.12.2023 №0-2508-UA0072674 позивачу було визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, за 2021 рік та 2022 рік.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд зазначає, що спірним у цій справі є питання правомірності нарахування податковим органом грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, власнику нежитлового приміщення, яке віднесене до будівель промисловості, та можливість застосування положень підпункту є пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України до будівлі, яка віднесена до будівель промисловості, та згідно правовстановлюючих документів, перебуває у власності фізичної особи та використовується у виробничому процесі.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» запроваджено новий місцевий податок, а саме - податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.

За правилами пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп.266.6.1. п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України).

В силу вимог підпункту є пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема, виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Згідно з п.30.1 ст.30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених п.30.2 цієї статті.

Положеннями пп.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, зокрема, що об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади.

Зміст наведених положень дає підстави дійти правового висновку, що застосування підпункту є пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постанові від 17.02.2020 у справі №820/3556/17, якою сформовано новий правовий висновок, відмінний від сформованого у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №806/2461/17.

Так, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до вказаного Державного класифікатора будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості»).

Тобто, з урахуванням Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, нежитлові будівлі майстерні, що використовується для лісопильного та стругального виробництва, відноситься до будівель лісопильного та стругального виробництва КВЕД 16.10.

Відповідач, обгрунтовуючи правомірність винесення спірних ППР, звертає увагу суду на те, що гараж, який перебуває у власності позивача, до будівель промисловості не відноситься.

В той же час, суд зазначає, що в чинному законодавстві відсутнє чітке визначення «промислового підприємства», з огляду на що, встановленню підлягають обставини використання будівлі гаража за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Так, згідно з рішенням Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 17.12.2019 позивачу надано дозвіл на розміщення об`єкту підприємницької діяльності. Відповідно до довідки від 18.12.2023 №404 (а.с.18) будівля гаража використовується за функціональним/цільовим призначенням для промислового виготовлення продукції, зокрема виробів із деревини та будівельних матеріалів. Все деревообробне обладнання, на якому здійснюється виробництво деревообробної продукції, розміщене та експлуатується у цьому нежитловому приміщенні в АДРЕСА_1 .

Тобто, наявними у матеріалах справи документами підтверджується використання позивачем належної йому на праві власності нежитлової будівлі, які відносяться до будівель промисловості, за функціональним призначенням.

А отже, суд приходить до висновку, що податковим органом безпідставно здійснено нарахування позивачу суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки нежитлова будівля, використовуються за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції, а тому в силу пп. є пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь позивача належить стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 02.11.2023 №0-2508-UA0072674, від 02.11.2023 №0-2508-UA0072674 та від 07.12.2023 №0-2508-UA0072674.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП - 44094124).

Повне рішення суду складено 26.02.2024.

Суддя Л.О. Житняк