Справа № 580/12331/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року справа № 580/12331/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В.,

за участю- секретаря судового засідання Могили І.В.,

представника позивача Прошкіної А.В.,

представника відповідача Плахи О.В. (за ордером про надання правничої (правової) допомоги),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

встановив:

14.11.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 4 682 071,92 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-1V, а також пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внескі на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 за №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі Інструкція №21-1) підприємства, на яких працівники вийшли на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 і Списком №2, здійснюють відшкодування Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Обов`язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій передбачений також Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР. Відповідач, порушуючи зазначені норми законодавства, має борг з відшкодування Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку пенсій, призначених особам. які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та пенсій. призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» за період з лютого 2023 року по грудень 2023 року в сумі 4 682 071,92 грн . Вказана сума була виплачена органами Пенсійного фонду особам, які працювали у відповідача і їм призначено та виплачено пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. Зазначив про відсутність підстав для стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оскільки 16.04.2007 між ВАТ «Черкаське хімволокно» та ЗАТ «Хімпобутсервіс» укладено договір купівлі-продажу частини єдиного майнового комплексу, відповідно до якого, останнім придбано майновий комплекс, до складу якого увійшло нерухоме, рухоме майно, права та обов`язки. Отже, ЗАТ «Хімпобутсервіс», як покупець є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Черкаське хімволокно» в частині отриманих активів, прав та обов`язків визначених договором. Відповідно до додатку 5 до договору ЗАТ «Хімпобутсервіс» є правонаступником ВАТ «Черкаське хімволокно», зокрема, щодо виконання зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно п. 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості, позаяк продажем цілісного майнового комплексу ВАТ «Черкаське хімволокно» змінено його власника.

Позивач 09.01.2024 надав відповідь на відзив, у якій вказав, що у договорі купівлі-продажу частини єдиного майнового комплексу від 16.04.2007 визначено конкретний обсяг зобов`язання ЗАТ «Хімпобутсервіс» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій , що унеможливлює розмежування обов`язків ВАТ «Черкаське хімволокно» та ЗАТ «Хімпобутсервіс» щодо виконання зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Крім того відповідачем не зазначено, який саме вид правонаступництва мав місце, на підставі якої правової норми права та яким документом таке правонаступництво підтверджено. До того ж згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про правонаступницво. Зазначає, що ЗАТ «Хімпобутсервіс» 23.12.2012 припинено як юридична особа.

Відповідач 10.01.2024 надав до суду заперечення на відповідь на відзив позивача, у яких зазначив. що про правонаступництво щодо виконання зобов`язань у повному обсязі по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій передбачено у розділі 11 договору купівлі-продажу від 16.04.2007 та відповідає приписам пункту 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками за застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно якого у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Ухвалою судді від 28.12.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 10.01.2024 здійснено перехід у загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 23.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 06.02.2024 закрито підготовче засідання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позов просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 02.06.1995 ПрАТ «Черкаське хімволокно» () зареєстровано як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент розгляду справи не перебуває в процесі припинення.

ПрАТ «Черкаське хімволокно» є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Черкаській області.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.2007 № 2828, укладеному між ВАТ «Черкаське хімволокно» (далі - продавець) та ЗАТ «Хімпобутсервіс» (далі - покупець), продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує вартість частини єдиного майнового комплексу ВАТ «Черкаське хімволокно», що є сукупними валовими активами продавця (п. 1.1). З моменту державної реєстрації цього договору, покупець є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Черкаське хімволокно», в частині отриманих від продавця активів, прав та обов`язків, визначених в розділі ІІ договору (п. 1.2).

Позивач відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на підставі п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII п.п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 1 та Списком № 2, згідно з вимогами «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, визначив розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, у зв`язку з виплатою та доставкою пенсій колишнім працівникам відповідача за період з грудня 2022 року по січень 2023 року на загальну суму 16 923 742, 25 грн.

Згідно розрахунку заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», по підприємству ПрАТ «Черкаське хімволокно» з лютого 2022 року по грудень 2023 року відповідачу нараховано витрати на виплату та доставку пенсій за списком №1 - 4244026,43 грн, ,93 грн та списком № 2 - 438045,49 грн /(т. 1, а.с. 23), всього 4 682 071,92 грн

17.02.2023 позивач листом № 2300-0603-8/10822 повідомив відповідача про необхідність сплатити 282 276,52 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за лютий 2023 року на рахунок позивача.

20.03.2023 позивач листом № 2300-0603-8/18615 повідомив відповідача про необхідність сплатити 339 267,88 грн для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених пенсіонерам, відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які працювали на ПрАТ «Черкаське хімволокно» та яким призначено пенсію за рішенням суду за березень 2023 року на рахунок позивача.

14.04.2023 позивач листом № 2300-0603-8/26093 повідомив відповідача про необхідність сплатити 366 248,29 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за квітень 2023 року на рахунок позивача.

15.05.2023 позивач листом № 2300-0603-8/31759 повідомив відповідача про необхідність сплатити 408 579,03 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за травень 2023 року на рахунок позивача.

Позивач листом б/н і дати повідомив відповідача про необхідність сплатити 479 110,46 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за червень 2023 року на рахунок позивача.

20.07.2023 позивач листом № 2300-0603-8/47438 повідомив відповідача про необхідність сплатити 645 394,69 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за липень 2023 року на рахунок позивача.

21.08.2023 позивач листом № 2300-0603-8/55039 повідомив відповідача про необхідність сплатити 488 494,19 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за серпень 2023 року на рахунок позивача.

12.09.2023 позивач листом № 2300-0603-8/60299 повідомив відповідача про необхідність сплатити 304 258,07 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за вересень 2023 року на рахунок позивача.

18.10.2023 позивач листом № 2300-0603-8/69045 повідомив відповідача про необхідність сплатити 515373,02 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за жовтень 2023 року на рахунок позивача.

16.11.2023 позивач листом № 2300-0603-8/76402 повідомив відповідача про необхідність сплатити 304 258,07 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за листопад 2023 року на рахунок позивача.

15.12.2023 позивач листом № 2300-0603-8/84437 повідомив відповідача про необхідність сплатити 524 888,70 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за грудень 2023 року на рахунок позивача.

Вказані листи направлено на адресу відповідача, а саме: пр-т Хіміків 76, м. Черкаси, 18013 разом з розрахунками про суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підтверджується копіями наявних в матеріалах справи фіскальних чеків.

Сума боргу відповідача на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у період з лютого 2023 року по грудень 2023 року становить 4 682 071,92 грн.

Несплата відповідачем в добровільному порядку боргу зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, визначено, зокрема пп. «а», «б»-«з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Разом з тим, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пп. 1 п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, встановленого Законом № 1788-XII (ст.ст. 27 та 28). При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства, відповідно до п. 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно п. 1 ст. 1 та абз. 4 п. 1 ст. 2 «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) для суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об`єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а», «б» - «з» ст. 13 Закону № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.

Верховний Суд у справі №640/18421/19 зазначив, що суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період із дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сплачуються одночасно з оплатою фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій за перший поточний місяць. Обов`язок із відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до вищезазначених законів, покладений на підприємства (відповідача).

З огляду на викладене, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, які платник єдиного внеску відповідно до Закону № 1058-IV зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду, у розумінні цього Закону, вважаються внесками на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачу направлені повідомлення про розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV (Список № 1, Список № 2) за період з лютого 2023 року по грудень 2023 року на загальну суму 4 682 071,92 грн, проте відповідач стверджує про відсутність у нього обов`язку щодо сплати Пенсійному фонду фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з тієї підстави, що обов`язок щодо сплати перейшов до правонаступника ЗАТ «Хімпобутсервіс» відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.2007 № 2828, укладеному між ВАТ «Черкаське хімволокно» та ЗАТ «Хімпобутсервіс».

Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача суд зазначає наступне.

Закон № 1058-IV не регулює правовідносин щодо правонаступництва обов`язку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а», п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, це питання врегульовано на підзаконному рівні у п. 6.3 Інструкції № 21-1. Видавником цієї Інструкції є Пенсійний фонд України, територіальне управління якого є позивачем у справі.

Пункт 6.3 Інструкції № 21-1 передбачає два окремих випадки, коли суми витрат на відшкодування пенсій Пенсійному фонду вносять правонаступники: (а) ліквідація підприємства; (б) зміна власника підприємства.

У цій правовій нормі термін «підприємство» використано у різних значеннях. У випадку ліквідації підприємства, йдеться про підприємство у значенні «юридична особа» (суб`єкт господарювання відповідно до ч. 1 ст. 63 Господарського кодексу України), суб`єкт правовідносин, адже лише її може бути ліквідовано. Натомість у випадку зміни власника підприємства йдеться про підприємство як єдиний майновий комплекс (об`єкт права відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України), об`єкт правовідносин. Тлумачення терміну «підприємство» у кожному випадку вимагає уточнення контексту.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Різниця між реорганізацією та ліквідацією юридичної особи полягає саме у правонаступництві: воно відбуває лише у разі реорганізації. Натомість, у разі ліквідації юридичної особи її права та обов`язки припиняються. Ліквідована юридична особа правонаступників не має.

З огляду на це, п. 6.3 Інструкції № 21-1 в частині, що передбачає відшкодування витрат на виплату пенсій правонаступниками ліквідованих підприємств, суперечить ст. 104 Цивільного кодексу України.

Однак у справі, що розглядається, п. 6.3. Інструкції № 21-1 застосовувався в частині другого випадку правонаступництва зміни власника підприємства.

Цивільне законодавство не встановлює особливих правил правонаступництва у разі зміни власника підприємства. Граматичне і логічне тлумачення п. 6.3. Інструкції № 21-1 дає підстави вважати, що правонаступником є особа, яка придбала підприємство (єдиний майновий комплекс), тобто новий власник.

За загальним визначенням, правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим. За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

У ч. 2 ст. 191 Цивільного кодексу України зазначено, що до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, види та обсяг майна, прав та обов`язків, в частині яких відбувається правонаступництво у разі зміни власника підприємства, визначається законом та може уточнюватися договором.

Судом встановлено, що 16.04.2007 між ВАТ «Черкаське хімволокно» (продавець) та ЗАТ «Хімпобутсервіс» укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує вартість частини єдиного майнового комплексу ВАТ «Черкаське хімволокно», що є сукупними валовими активами продавця (п. 1.1). З моменту державної реєстрації цього договору, покупець є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Черкаське хімволокно» в частині отриманих від продавця активів, прав та обов`язків, визначених в розділі ІІ договору (п. 1.2).

У п.2.2.3 розділу ІІ Договору зазначено, що покупець за договором є правонаступником продавця щодо виконання зобов`язань у повному обсязі по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а», п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Про це також зазначено у Додатку №5 до договору від 16.04.2007.

Таким чином, власником єдиного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки (підприємства) з 16.04.2007 було ЗАТ «Хімпобутсервіс». Воно ж відповідно до п. 6.3. Інструкції № 21-1 стало правонаступником попереднього власника ПрАТ «Черкаське хімволокно» в частині відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. З цього часу обов`язок ПрАТ «Черкаське хімволокно» в частині відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій припинився.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі №580/1006/23 та відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язковий для застосування судом.

Зважаючи на ту обставину, що у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати Пенсійному фонду фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 242, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 26 лютого 2024 року.

Суддя Алла РУДЕНКО