Справа № 540/3019/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/3019/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження, визначеного ст. 262 ч.5 КАС України адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Жихар Валерія Миколайовича до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними і скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі вимоги про сплату боргу (недоїмки): №Ф-1938-54 У від 13.08.2019 року в сумі 20 488,94 грн.; №Ф-1938-54 У від 10.02.2020 року в сумі 25 997,30 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі внести відповідне коригування до АІС "Податковий блок".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він займався приватною нотаріальною діяльністю по Лисичанському міському нотаріальному округу до 14.06.2021 року, після у Сєвєродонецькому районному територіальному округу Луганської області. Разом з тим, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі були винесені вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1938-54 від 13.08.2019 року та №Ф-1938-54 від 10.02.2020 року, які податковий орган належним чином позивачу не надіслав та про наявність яких останній дізнався лише у березні 2021 року через внесення його у Єдиний реєстр боржників.

Позивач стверджує, що вимоги про сплату недоїмки є протиправними з огляду на те, що свою приватну нотаріальну діяльність позивач проводив на території населеного пункту, визначеного переліком, зазначеним у ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а отже до нього має застосовуватися п.94 розділу VIII Закону України №2464 (діяв до 14.01.2020 року), а саме звільнення від виконання обов`язків, визначених ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, або військового чи надзвичайного стану. Позивач подавав заяву про застосування на його користь вказаної пільги до територіального податкового органу в м. Лисичанськ, а тому він вважає, що у період з 2017 року по 2019 року у відповідача відсутні підстави для формування вищезазначених вимог про сплату боргу (недоїмки).

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року адміністративний позов приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі був прийнятий до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

28.07.2021 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, з якого вбачається, що податковий орган позов не визнає та зазначає, що підставою для звільнення позивача від виконання своїх обов`язків, передбачених ст. 6 Закону №2464-VI є сам факт перебування платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція. За твердженням відповідача, пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» звільняє платників ЄСВ від відповідальності не в залежності від їх місцезнаходження, а в залежності від знаходження на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Оскільки позивач перебуває на обліку в Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Генічеській ДПІ (Генічеський район) з 18.12.1995 року за станом « 0» як платник за основним місцем обліку, а вказаний район не було віднесено до зони АТО, то позивач не звільнявся від виконання своїх обов`язків по сплаті ЄСВ у період з 2017 по 2019 роки.

16.09.2021 року Херсонський окружний адміністративний суд ухвалив здійснювати розгляд справи №540/3019/21 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду 20.12.2021 року провадження у справі №540/3019/21 було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України до набрання законної сили рішенням Херсонського окружного адміністративного суду по справі №540/658/21.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року №11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду, адміністративна справа №540/3019/21 була передана судді Білостоцькому О.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року справу №540/3019/21 було прийнято до провадження. На час прийняття справи до провадження підстави для поновлення провадження у справі №540/3019/21 були відсутні.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року провадження у справі №540/3019/21 було поновлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 року було вирішено розглядати справу №540/3019/21 в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 12.12.2023 року.

12.12.2023 року позивач до підготовчого судового засідання не з`явився, був повідомлений про дату та час проведення підготовчого судового засідання належним чином та своєчасно. Будь-яких клопотань про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату від сторони позивача не надходило. Ухвалою суду від 12.12.2023 року було відкладено підготовче судове засідання на 05.02.2024 року.

05.02.2024 року було проведено підготовче судове засідання по справі, де позивачем надавались пояснення по суті спірних правовідносин, додаткові письмові докази та висловлювалась власна правова позиція по суті спірних правовідносин. Представник відповідача до підготовчого судового засідання не з`явився, був повідомлений про дату та час підготовчого судового засідання належним чином та своєчасно.

05.02.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання 15.02.2024 року учасники справи не з`явились, від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене положення Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що адміністративна справа була підготовлена до розгляду по-суті; надання сторонами заяв по суті справи, що визначені КАС України; подальший розгляд справи не потребував заслуховування їх усних пояснень; відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

Судом за час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Управлінням юстиції у Луганській області №163 від 26.11.2001 року (дійсне до 14.06.2021 року) займався приватною нотаріальною діяльністю по Лисичанському міському нотаріальному округу. На підставі реєстраційного посвідчення №401 від 14.06.2021 року позивач наразі є приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного територіального округу Луганської області.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №331 від 13.01.2021 року, позивач з 21.12.2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до АІС «Податковий блок», позивач перебуває на обліку в територіальних органах ДПС у Херсонській області (Генічеськ) з 18.12.1995 року за станом « 0» платник за основним місцем обліку.

З 17.11.2011 року ОСОБА_1 , як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Генічеська ДПІ (Генічеський район) за станом « 0» платник за основним місцем обліку, та з 01.01.2013 року позивача взято на облік до ГУ ДПС у Луганській області (м. Лисичанськ) за станом « 17» платник податків за неосновним місцем обліку.

Крім того, згідно повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску №32-806 від 18.11.2011 року, позивача взято на облік платника єдиного внеску в органі Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з 17.11.2011 року.

Також в матеріалах справи наявна довідка Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі в Херсонській області №1996/02 від 05.05.2014 року, з якої вбачається, що позивач в управлінні Пенсійного фонду України в Генічеському районі в Херсонській області на обліку не перебуває та ніяких видів пенсії не отримує.

Разом з тим, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі було сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1938-54 від 13.08.2019 року в сумі 20 488,94 грн. та №Ф-1938-54 від 10.02.2020 року в сумі 25 997,30 грн. на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника.

До вимоги №Ф-1938-54 від 13.08.2019 року увійшли: розрахункові суми єдиного внеску за 2017 рік, за 1-4 квартали 2018 року, 1-2 квартали 2019 року. Станом на 31.07.2019 року сума недоїмки з єдиного соціального внеску склала 20 488,94 грн. До вимоги №Ф-1938-54 від 10.02.2020 року додатково увійшли розрахункові суми за 3-4 квартали 2019 року. Станом на 31.01.2020 року сума недоїмки з єдиного соціального внеску склала 25 997,30 грн.

Вищевказані податкові вимоги позивач вважає протиправними з огляду на те, що в оскаржуваний період він провадив нотаріальну діяльність в зоні проведення АТО, а саме - м. Лисичанськ Луганської області, де зареєстроване його місце проживання, з огляду на що відповідно до п. 9-4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» він звільнений від виконання своїх обов`язків визначених ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на період з 2017 року по 2019 рік включно.

Не погоджуючись з оскаржуваними вимогами про сплату боргу (недоїмки), позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дослідивши заяви по суті справи та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 року №406-VІІ до Закону №2464-VI та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право на адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон України №2464-VI).

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України №2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно п.2 ч.1 ст. 1 Закону України №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону України №2464-VI визначено перелік суб`єктів, які відносяться до платників єдиного внеску, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 ч.1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно ч.8 ст.9 Закону України №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.4 і 5 ч.1 ст.4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Пунктом 1 ч.2 ст.6 Закону України №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску встановлено у розмірі 22 відсотки до бази нарахування єдиного внеску (ч.5 ст.8 Закону України №2464-VI).

Відповідно до ч.ч. 5 та 7 статті 9 Закону України №2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п. 1 ч.10 ст. 9 Закону України №2464).

Згідно ч.1 ст. 25 Закону України №2464-VI рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.4 статті 25 Закону України №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом (ч.5 ст. 25 Закону України №2464-VI).

Відповідно до вимог ч.10 ст.25 Закону України №2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно вимогам ч.11 ст.25 Закону України №2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції.

Проаналізувавши вищезазначене суд приходить до висновку, що орган доходів і зборів, у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску, надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.

Як було зазначено судом вище, ОСОБА_1 є платником єдиного внеску.

До оскаржуваної податкової вимоги №Ф-1938-54 від 13.08.2019 року увійшли: розрахункові суми єдиного внеску за 2017 рік, за 1-4 квартали 2018 року, 1-2 квартали 2019 року.

До оскаржуваної вимоги №Ф-1938-54 від 10.02.2020 року додатково увійшли розрахункові суми за 3-4 квартали 2019 року.

Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлено у розмірі 3200 грн. на місяць, отже у 2017 році мінімальний страховий внесок складав 704,00 грн. (3200 х 22% х 12 місяців = 8448 грн.).

Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлено у розмірі 3723 грн. на місяць, мінімальний страховий внесок за місяць складав 819,06 грн. (3723 х 22% = 819,06 грн). Отже розрахункова сума єдиного внеску за 2018 рік становить 9828,72 грн (2457,18 х 4 квартали).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлено у розмірі 4173 грн. на місяць, отже мінімальний страховий внесок у 2019 склав 918,06 грн. (918,06 х 3 місяці), за рік - 11 016,72 грн. (2754,18 х 4 квартали).

З інтегрованої картки платника вбачається, що саме такі суми і розміри єдиного внеску нараховані Головним управлінням ДПС у Херсонській області. Додатково з інтегрованої картки вбачається, що за вищевказаний період (станом на 31.01.2020 року) за позивачем рахується недоїмка зі сплати єдиного внеску у загальній сумі 25 997,30 грн.

Разом з тим, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014 року (далі - Закон України №1669-VII) визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно п.9-3 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2464-VІ (у редакції від 15.10.2014 року) зазначено, що тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону.

Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку.

Відповідно до п.9-4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2464-VІ (у редакції від 15.10.2014 року) платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Згідно з вимогами п.2 Закону України №219-VIII від 02.03.2015 року, п.9-3 в редакції Закону України від 02.09.2014 року №1669-VII вважати п.9-4.

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України №1669-VII затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Тобто, факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для звільнення таких платників від виконання обов`язків визначених ч.2 ст.6 Закону №2464-VI та зупинення застосування до таких платників заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VI.

З аналізу наведених правових норм й встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що саме факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, є підставою для застосування до таких платників податків пільг у вигляді звільнення від виконання обов`язків, встановлених ч.2 ст.6 Закону №2464-VI та незастосування до таких платників заходів впливу та стягнення за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в силу прямої дії норми Закону №2464-VI, яка забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у зразковій справі №812/292/18.

Суд наголошує, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення за порушення Закону.

Як зазначалось вище, позивач провадив нотаріальну діяльність в зоні проведення АТО - м. Лисичанськ, Луганської області, де і зареєстроване його фактичне місцепроживання. З 17.11.2011 року позивач, як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Генічеська ДПІ (Генічеський район) за станом « 0» платник за основним місцем обліку, та з 01.01.2013 року позивача взято на облік до ГУ ДПС у Луганській області (м. Лисичанськ) за станом « 17» платник податків за неосновним місцем обліку, що відповідачем не заперечується.

Крім того, згідно повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску №32-806 від 18.11.2011 року, позивача взято на облік в органі Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з 17.11.2011 року.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі в Херсонській області №1996/02 від 05.05.2014 року, позивач в управлінні Пенсійного фонду України в Генічеському районі в Херсонській області на обліку не перебуває.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач у спірний період фактично знаходився на обліку за місцем його реєстраціі/проживання, яким є: м.Лисичанськ, Луганська область. У той же час, м.Лисичанськ входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року.

Враховуючи зазначене, та посилаючись на п. 9-4 розділу VIII Закону України №2464, суд приходить до висновку, що позивач у спірний період був звільнений від виконання зобов`язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону №2464, а саме своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції (у випадку позивача з 2017 року по 2019 року включно). Відсутність обов`язку сплати внесків у період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції відповідно до п. 9-4 розділу VIII Закону України №2464, унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірних податкових вимог.

Крім того суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.78 КАС України).

Так, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2023 року по справі № 540/658/21 було визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 13.11.2020 року №Ф-1938-54 про сплату боргу (недоїмки) про зобов`язання ОСОБА_1 сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 32 292,60 грн.

З вищевказаної постанови вбачається, що суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога №Ф-1938-54 від 13.11.2020 року на суму 32 292,60 грн. складається з наступних розрахункових сум єдиного внеску: за 2017 рік, за 1-4 квартали 2018 року, 1-4 квартали 2019 року та за 1-3 квартали 2020 року.

Тобто, розрахункові суми єдиного внеску, які враховані у податкові вимоги №Ф-1938-54 від 13.08.2019 року та №Ф-1938-54 від 10.02.2020 року (1-4 квартали 2017 року, 1-4 квартали 2018 року та 1-4 квартали 2019 року) є складовими податкової вимоги №Ф-1938-54 від 13.11.2020 року, яка вже була оскаржена та скасована в межах провадження по справі №540/658/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки спірні вимоги про сплату боргу (недоїмки) повністю охоплюють період, у якому позивач звільнявся від виконання обов`язків платника єдиного внеску, то відповідно за цей період: з 2017 року по 2019 рік включно орган доходів і зборів не мав повноважень формувати та направляти позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1938-54 від 13.08.2019 року та №Ф-1938-54 від 10.02.2020 року (розрахунковий період вимог складається з 1-4 кварталів 2017 року, за 1-4 кварталів 2018 року, та 1-4 кварталів 2019 року).

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що позовні вимоги приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Жихар Валерія Миколайовича в частині визнання протиправними і скасування винесених Головним управлінням ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1938-54 від 13.08.2019 року та №Ф-1938-54 від 10.02.2020 року підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі внести відповідне коригування до АІС "Податковий блок", то суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України №5 від 12.01.2021 року затверджений Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №5).

Відповідно до п.2 розділу І Порядку №5 інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу.

Пунктом 2 підрозділу 13 розділу ІV Порядку №5 зазначено, що на підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення. У разі якщо за результатами судового оскарження нарахована сума у повному обсязі скасовується, то в ІКП відображення облікових показників щодо поновлення такої суми не проводиться.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування в інтегрованій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 року по справі №825/999/17 та від 26.02.2019 року по справі №805/4374/15-а.

Вищезазначене свідчить про відсутність підстав для задоволення як передчасних позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі внести відповідне коригування до АІС "Податковий блок", оскільки відсутні підстави вважати, що право ОСОБА_1 буде порушено з боку податкового органу після набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

У разі набрання даним рішенням законної сили у позивача виникне право звернутися до контролюючого органу із вимогою про виключення з обліку спірної суми податкового боргу у розмірі 25 997,30 грн. і лише відмова контролюючого органу провести дії щодо виключення з обліку суми вказаного податкового боргу може бути підставою для оскарження в суді.

Тобто задоволення позовних вимог в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який наразі відсутній, оскільки суд виходить з того, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, невизнані або оспорювані права. Суд не може під час прийняття рішення по суті справи, вирішувати питання щодо правовідносин, які, можливо, будуть мати місце в майбутньому.

Отже, в спірних правовідносинах належним та достатнім для захисту прав позивача є визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1938-54 від 13.08.2019 року та №Ф-1938-54 від 10.02.2020 року, оскільки саме таке рішення суду, в разі набрання ним законної сили, є підставою для вчинення податковим органом дій по виключенню з обліку сум, які визначали наявність податкового боргу в інтегрованій картці платника.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору.

Враховуючи наявність підстав для задоволення основної позовної вимоги позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 908,00 грн. з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 72-80, 192-194, 241-246, 251, 255, 257, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Жихар Валерія Миколайовича ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73022, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1938-54 «У» від 13.08.2019 року в сумі 20 448,94 грн. та №Ф-1938-54 «У» від 10.02.2020 року в сумі 25 997,30 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Білостоцький О.В.