Справа № 215/2751/23
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 лютого 2024 року

м. Київ

справа №215/2751/23

адміністративне провадження № К/990/5803/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 215/2751/23 за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий ріг ради Зубко Алли Миколаївни про встановлення наявності компетенції та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до начальника відділу грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий ріг ради Зубко Алли Миколаївни про встановлення наявності компетенції та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 - повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною першою статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.

Зі змісту судовий рішень вбачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду виконати вимоги, що в ній викладені.

Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року про залишення позовної заяви без руху направлена позивачу засобами поштового зв`язку на адресу зазначену в адміністративному позові ( АДРЕСА_1 ).

Зазначене поштове відправлення було повернуто на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 08 червня 2023 року та не усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, з огляду на те, що ухвалу суду від 08 червня 2023 року повернуто до суду з незалежних від суду причин (поштове відправлення повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання»).

В контексті таких обставин колегія суддів звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 215/7312/20, в межах якої ставилося питання правомірності повернення апеляційної скарги з підстав неусунення її недоліків за обставин повернення до суду поштового конверту, яким направлялася ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

У цій справі, Верховний Суд, зокрема, зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За висновком Верховного Суду у справі № 215/7312/20, як положення статті 126, так і положення статті 251 КАС України, регулюють порядок вручення судових документів (судових повісток, судових рішень) та передбачають однакові юридичні наслідки, які полягають в тому, що повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», з врахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Такі висновки колегія суддів уважає застосовними і до обставин цієї справи.

Оскільки аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 КАС України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 215/2751/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіО.А. Губська М.В. Білак В.Е. Мацедонська