Справа № 620/5842/23
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м. Чернігів Справа № 620/5842/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі Чернігівський ОТЦКтСП, позивач) 05.05.2023 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), у якому просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у сумі 34 974,13 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за наслідками службового розслідування встановлено порушення відповідачем вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України, у зв`язку з чим його притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 40 260,00 грн. За час проходження служби із ОСОБА_1 стягнуто 5285,87 грн. Сума шкоди становить 34 974,13 грн., у зв`язку із чим Чернігівський ОТЦКтСП звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Зайця О.В. від 22.05.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 30.11.2023 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/7026/23.

21.12.2023 на підставі розпорядження керівника апарату суду №255, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи у зв`язку з припиненням повноважень судді Зайця О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Бородавкіній С.В.

Ухвалою судді Бородавкіної С.В. від 26.12.2023 справу №620/5842/23 прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 08.01.2024 провадження по справі поновлено.

Представник відповідача надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що матеріали справи не місять належних та допустимих доказів того, що саме з вини ОСОБА_1 державі завдано збитки.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує такі обставини.

ОСОБА_1 наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.04.2022 №97 призначений на посаду начальника відділення забезпечення Новгород-Сіверського РТЦКтСП. Відповідно до наказу начальника Новгород-Сіверського РТЦКтСП від 16.04.2022 №В-24 відповідач справу та посаду прийняв з 16.04.2022 і приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 33).

Під час передачі справ та посади начальника Новгород-Сіверського РТЦКтСП комісією виявлена нестача матеріально-технічних засобів, що рахуються за Новгород-Сіверським РТЦКтСП.

Наказом начальника Чернігівського ОТЦКтСП від 26.01.2023 №78 призначено службове розслідування (а.с. 5).

За наслідками службового розслідування складено акт від 30.01.2023 (а.с. 6-23), у якому зазначено, що загальний розмір нестачі військового майна (з урахуванням коефіцієнту кратності) становить 821 667,29 грн. При цьому, розслідуванням встановлено, що причинами та умовами, які сприяли виникненню нестачі військового майна у Новгород-Сіверському РТЦКтСП, стало, у тому числі неналежне виконання підполковником ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків та порушення ним вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України. Вид відповідальності ОСОБА_1 обмежена (пункт 3.3 акту). Ступінь вини відповідача непрямий (необережність) (у зв`язку з порушенням установленого порядку обліку військового майна).

Враховуючи наведене, особою, яка проводила службове розслідування, запропоновано, зокрема притягнути відповідача до обмеженої матеріальної відповідальності за неналежне виконання покладених на нього обов`язків з забезпечення порядку обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або невжиття належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого була завдана шкода державі, в частині відшкодування нестачі військового майна відділення забезпечення Новгород-Сіверського РТЦКтСП на суму 40260,00 грн.

Викладені в акті службового розслідування висновки реалізовані наказом начальника Чернігівського ОТЦКтСП від 30.01.2023 №84, пунктом 3 якого ОСОБА_1 притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності. Пунктами 10.4, 10.5 вказаного наказу: занесено до книги стягнень та нарахувань Чернігівського ОТЦКтСП суму стягнень з підполковника ОСОБА_1 в розмірі 40260,00 грн.; наказано щомісячно стягувати з грошового забезпечення відповідача кошти в розмірі 20% розміру грошового забезпечення до повного відшкодування завданих збитків державі (а.с. 102-108).

Відповідно до довідки-розрахунку від 15.02.2023 №5/3147ф на виконання вказаного наказу з відповідача утримано кошти в сумі 5285,87 грн. Залишок збитків станом на 14.02.2023 становить 34974,13 грн. (а.с. 116).

Враховуючи наведене, Чернігівський ОТЦКтСП звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту).

Відповідно до статті 1 Закону України від 21.09.1999 №1075-XIV «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Частиною першою статті 1 Закону України від 03.10.2019 №160-ІХ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон №160-ІХ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Статтею 3 Закону №160-ІХ установлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

У статті 8 Закону №160-ІХ зазначено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Відповідно до статті 12 Закону №160-ІХ, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для звернення до суду з позовом стало притягнення відповідача наказом Чернігівського ОТЦКтСП від 30.01.2023 №84 до обмеженої матеріальної відповідальності на суму 40260,00 грн. внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків (а.с. 102-114).

Разом з тим, ОСОБА_1 не погодився із висновками Чернігівського ОТЦКтСП про наявність підстав для притягнення його до обмеженої матеріальної відповідальності та оскаржив вказаний наказ до суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023 по справі №620/7026/23 позов задоволено, визнано протиправним та скасувано пункт 3 наказу Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30.01.2023 №84 «Про результати службового розслідування щодо відшкодування збитків, нанесених державі внаслідок нестачі майна, виявленої при прийомі-передачі посади начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 »; визнано протиправними та скасувано підпункти 10.4 та 10.5 пункту 10 наказу Чернігівського ОТЦКтСП від 30.01.2023 №84 «Про результати службового розслідування щодо відшкодування збитків, нанесених державі внаслідок нестачі майна, виявленої при прийомі-передачі посади начальника ТЦК та СП ІНФОРМАЦІЯ_3 », стягнуто з Чернігівського ОТЦКтСП на користь ОСОБА_1 утриману суму відшкодування збитків відповідно до наказу від 30.01.2023 №84 «Про результати службового розслідування щодо відшкодування збитків, нанесених державі внаслідок нестачі майна, виявленої при прийомі-передачі посади начальника ТЦК та СП ІНФОРМАЦІЯ_3 » в розмірі 5285,87 грн. (а.с. 197-201).

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди відсутні.

Керуючись статтями 241-243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Чернігівському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2024 року.

Позивач: Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, вул. Гетьмана Полуботка, 68, м. Чернігів, 14038).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Суддя С.В. Бородавкіна