Справа № 420/35817/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/5538 від 21.07.2021 року про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/5538 від 21.07.2021 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». ОСОБА_1 видано довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, на підставі якої позивачу перераховано пенсію з 01.04.2019 року.

Разом з цим позивач вважає, що він має право на перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки за період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року, у зв`язку з чим звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок основного розміру пенсії на підставі вказаної довідки з 01.01.2018 року.

Відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії.

Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача, вважає її протиправною, оскільки перерахунок раніше призначених пенсій визначено ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та Кабінету Міністрів України надано лише право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій. До повноважень КМУ не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Позивач звертає увагу, що відповідач у період чинності норм постанови КМУ № 103 повинен був застосовувати Закон № 2262-ХІІ, не зважаючи на те, що ці норми не були скасовані. Тому, позивач вважає, що перерахунок пенсії на підставі довідки необхідно здійснити з 01.01.2018 року, а не з моменту набрання 05.03.2019 року законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року по справі № 826/3858/18.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 серпня 2023 року по справі № 380/103/22.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 26.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст. 262 КАС України у межах строків, визначених ст. 258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ЕС/470/24 від 04.01.2024 року), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що позивачу у 2018 році проведено на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

До Головного управління від Фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла оновлена довідка про розмір грошового забезпечення позивача, видана станом на 05.03.2019 року. Після скасування пунктів постанови КМУ № 103 рішення про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку не приймалося, тому, на думку відповідача, положення Порядку не дотримані, що свідчить про відсутність підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії позивача.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 отримує пенсію, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

На умовах та у розмірах, передбачених постановою КМУ №103, здійснено перерахунок пенсії. При проведенні перерахунку основний розмір пенсії розрахований з грошового забезпечення з урахуванням положень вказаної постанови КМУ.

Фінансово-економічним управлінням Адміністрації Державної прикордонної служби України видано позивачу довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії №11/5538 від 21.07.2021 року відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704, із визначенням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та окремих видів грошового забезпечення за нормами, чинними на 05.03.2019 року.

13.10.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/5538 від 21.07.2021 року, в якій просив здійснити проведення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року перерахунку пенсії та виплати основного розміру пенсії відповідно до нової довідки.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено позивача про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/5538 від 21.07.2021 року.

Відповідач зазначив, що після визнання протиправними та скасування пункту постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку.

Оскільки довідка про розмір грошового забезпечення від 21.07.2021 року видана станом на 05.03.2019 року, відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року по 01.04.2019 року.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом даної справи є правовідносини щодо наявності підстав для перерахунку пенсії позивача за період з 01.01.2018р. по 31.03.2019р. з урахуванням додаткових складових грошового забезпечення, що не були відображені у довідці про розмір його грошового забезпечення станом на 01.03.2018р..

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, питання правомірності неврахування у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 додаткових складових (надбавок, доплат, підвищень та премії) було предметом судового розгляду у справі №520/2098/19, за результатами розгляду якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.06.2022р. дійшла наступних висновків, зокрема, що обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом №2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).

Отже, з урахуванням того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

У контексті наведеного суд зауважує, що для цілей перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року підлягає врахуванню розмір його грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року, а не 05.03.2019 року .

Також, слід зазначити, що відповідно до частини другої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Таким чином, довідка про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року є підставою для перерахунку його пенсії з 01.04.2019 року та не зумовлює підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року.

За вищевикладених обставин суд, не заперечуючи наявність права позивача на перерахунок пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням додаткових складових грошового забезпечення, звертає увагу на те, що підставою для реалізації такого права буде довідка уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення станом на відповідну дату з урахуванням додаткових його складових.

Згідно із частинами 2, 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

В матеріалах справи відсутні докази настання обставин (відсутня довідка про грошове забезпечення), що тягнуть за собою зміну розміру пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини тобто з 01.01.2018 року.

Посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.08.2023 у справі № 380/103/22 про те, що перерахунок пенсій для осіб, які отримують пенсію згідно Закону № 2262-ХІІ, для яких змінено грошове забезпечення згідно з Постановою № 704, повинен здійснюватись саме з 01.01.2018 року суд не приймає до уваги під час вирішення цього спору, оскільки у спірних правовідносинах слід враховувати саме правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року у зразковій справі № 160/8324/19, відповідно до якої, саме з 05 березня 2019 року, з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому суд звертає увагу, що принцип єдності судової практики не має абсолютного характеру, оскільки процесуальним законодавством Велика Палата Верховного Суду, об`єднані палати, палати касаційних судів Верховного Суду наділені виключними повноваженнями у встановленому порядку відступати від раніше сформованої правової позиції з огляду на те, що в протилежному випадку це означало б неможливість виправлення судом своєї власної передчасної або застарілої позиції, викликаної, наприклад, нечіткістю закону (невідповідності критерію якість закону), що призвело до неоднакового тлумачення норм права, або виключало б можливість динамічного розвитку суспільних правовідносин та права; за певних обставин відступ від попередніх правових позицій суду касаційної інстанції узгоджується із уже усталеним виробленим у праві цивілізаційним підходом, згідно з якимor stability - truth is preferable (при конкуренції між правдивим (правильний, справедливим) і стабільним пріоритет варто віддавати першому).

Згідно з положеннями ст. ст. 37 та 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Велика Палата Верховного Суду як постійно діючий колегіальний орган Верховного Суду забезпечує, зокрема, у визначених законом випадках здійснення перегляду судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 356 КАС України у постанові Великої Палати Верховного Суду має міститися вказівка про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася палата, що передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Разом з тим, у постанові від 11.08.2023 року у справі № 380/103/22 відсутній висновок колегії суддів Верховного Суду про необхідність відступу від правових висновків Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19 та справа № 380/103/22 не передавалась на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України та з врахуванням правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року у зразковій справі № 160/8324/19, суд дійшов висновку, що у позивача не виникло право на перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року відповідно до довідки Фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/5538 від 21.07.2021 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, виданої станом на 05.03.2019 року.

Проте, суд, не заперечуючи наявність права позивача на перерахунок пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704, звертає увагу на те, що підставою для реалізації такого права буде довідка уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення станом на відповідну дату з урахуванням додаткових його складових.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дій - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.