Справа № 580/1775/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 лютого 2024 року справа № 580/1775/24

м. Черкаси

Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Каліновська А.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ФР37393 від 30.07.2021 про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 по 31.03.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ФР37393 від 30.07.2021 про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення з 01.01І2018 року по 31.03.2019 року із врахуванням раніше виплачених сум.

До позовної заяви представником позивача додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій представник позивача просить вважати поважною причину пропуску процесуального строку на подання позову та його поновити. Обґрунтовуючи заяву зазначила, що предметом позову у цій справі є перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, яку він отримує відповідно до Закону України №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі ЗУ №2262-ХІІ). Спеціальним законодавством у сфері соціального захисту є ст.46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі ЗУ № 1058-IV). Відповідно до ч.2 ст.55 ЗУ №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Вважає, що вказані вище норми Законів визначають спеціальні строки та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов пред`являється до адміністративного суду шляхом подання позовної заяви.

Згідно з п.3 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою, суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 161 КАС України.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом цього спору є виплата пенсії з 01.01.2018 по 31.03.2019.

Суддя зазначає, що пенсія є періодичним платежем, отже про неналежний її розмір позивач мав знати протягом часу її отримання, в даному випадку - з лютого 2018 року.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19.

При цьому, суддя звертає увагу, що з квітня 2018 року позивачу мало бути відомо щодо не включення додаткових видів грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оскільки зміни до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в частині виду складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії як станом на 01.01.2018, так і після прийняття Постанови № 103 внесені не були.

Разом з тим, цей позов поданий до суду 19.02.2024, тобто, з пропуском встановленого ст. 122 КАС України строку звернення в суд після виникнення спірних правовідносин.

Представник позивача в заяві не вказала жодного аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду.

Посилання представника позивача на висновки Верховного Суду в постанові від 16.10.2023 у справі №200/18159/21 не обґрунтовані з таких підстав.

У вказаній справі Верховного Суду спірні обставини стосуються визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини нарахованої суми доплати пенсії (різниці між розміром підвищеної пенсії та розміром отриманої пенсії) за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за весь період затримки виплати заборгованості та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини нарахованої суми доплати пенсії (різниці між розміром підвищеної пенсії та розміром отриманої пенсії) за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за весь період затримки виплати заборгованості (далі також спірна компенсація).

Такі обставини не вважаються подібними у цій справі, оскільки предмет спору має іншу правову природу та спірні правовідносини у ній регулювалися іншими нормами права, а саме ст.55 ЗУ №2262-ХІІ та положень Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Однак для цієї справи діють норми ст.43, 63 ЗУ №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Посилання представника позивача на встановлене ч.2 ст.55 ЗУ №2262 право на перерахунок пенсії без обмеження будь-яким строком не обґрунтоване з таких підстав.

Вказана норма Закону визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Тобто, вказана норма стосується нарахованих сум пенсії. Належні достовірні та допустимі докази нарахування позивачу пенсії за заявлений спірний період, а саме з 01.01.2018 до 31.03.2019, на підставі вказаної вище довідки, відсутні.

Зважаючи на проміжок часу, якого стосується предмет спору, шестимісячний строк звернення до суду пропущено. Оскільки поважних причин позивач та його представник не вказують та матеріали позову не містять доказів наявності таких обставин, підстави для задоволення заяви відсутні.

Частиною 1 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, позивач повинен надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначивши підстави поважності пропуску строку та надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви строк тривалістю десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА