Справа № 440/35/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/35/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/35/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2023 представник за довіреністю Мневець Олександр Миколайович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов, що заявлений до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - ГУПФ в м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ в Полтавській області від 07.03.2023 №03 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ в м. Києві від 30.03.2023 №03 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ";

- визнати протиправним рішення Комісії при ГУПФ в м. Києві від 14.03.2023 №10 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи в частині відмови у підтвердженні періодів роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 по 31.05.1993 - монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій, з 01.06.1993 по 31.03.1996 - майстром монтажної дільниці №12, з 01.04.1996 по 16.07.1996 - майстром будівельних і монтажних робіт монтажної дільниці №11, з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009 - монтажником сталевих і залізобетонних конструкцій у БМУ №1 ВАТ ДБК №3, до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати ГУПФ в м. Києві зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що відповідно до пункту "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період навчання у Київському технікумі міського електротранспорту за спеціальністю "Будівництво і експлуатація міських шляхів сполучення і внутрішньозаводських шляхів" з 01.09.1982 по 26.02.1986, період роботи майстром ШЕУ міста Ужгород з 02.04.1986 по 04.04.1986, період проходження строкової військової служби з 14.04.1986 по 25.05.1988 та періоди роботи з 22.08.1992 по 31.05.1993 монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій, з 01.06.1993 по 31.03.1996 майстром монтажної дільниці №12, з 01.04.1996 по 16.07.1996 майстром будівельних і монтажних робіт монтажної дільниці №11, з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009 монтажником сталевих і залізобетонних конструкцій у БМУ №1 ВАТ ДБК №3.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, що полягає у неналежній оцінці фактичних обставин трудової діяльності позивача, що призвело до протиправної відмови у призначенні йому пенсії за віком на підставі пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з позовом представник позивача надав заяву про поновлення пропущеного строку, в якій просить суд визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом та поновити цей строк з підстав оскарження рішень відповідачів про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах до Пенсійного фонду України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 04.01.2024 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву представник ГУПФ в Полтавській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що заява ОСОБА_1 від 28.02.2023 про призначення пенсії розглядалася за принципом екстериторіальності, за наслідками розгляду якої прийнято рішення №03 від 07.03.2023 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Стверджує, що позивачем пропущені строки звернення до адміністративного суду з позовними вимогами до ГУПФ в Полтавській області, питання поновлення строків у позовній заяві не порушувалося, тому позов слід залишити без розгляду у цій частині вимог (а.с. 137-139).

У зв`язку з цим суд одразу звертає увагу на обставини того, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.01.2024 вже вирішено заяву представника позивача про поновлення строку на звернення до суду, за наслідками чого суд визнав повідомлені адвокатом обставини поважними причинами пропуску, а тому сформульовані з цього приводу висновки суду переоцінці, з огляду на відсутність нових обставин, які спростовують повідомлені позивачем обставини пропуску, не підлягають.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками направлено другому відповідачу поштою та вручено 19.01.2024, як це видно з даних веб-сайту https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html за штрих-кодом 280. Проте, ГУПФ в м. Києві правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Розгляд справи, відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в місті Києві 01.10.1998) (а.с. 43-47), 28.02.2023 звернувся за місцем свого проживання до ГУПФ в м. Києві (Шевченківський район) із заявою (а.с. 109) з додатками про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. До заяви додав трудову книжку, військовий квиток, диплом, паспорт, код, архівні довідки від 14.06.2022 №108-4046, №108-4060, №108-4047, №108-4057, №108-4058, від 15.06.2022 №108-4064, від 13.06.2022 №108-3992, видані Солом`янською районною державною адміністрацією в м. Києві, наказ ВАТ "Домобудівельний комбінат №119 від 15.12.2009 "Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці в підрозділах ВАТ "ДБК-3", наказ ВАТ "Домобудівельний комбінат №3" від 21.11.2004 №211 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці в Підрозділах ВАТ "ДБК-3", особову картку працівника ВАТ "ДБК-3" (а.с. 110-135).

Розгляд цієї заяви за принципом екстериторіальності здійснював ГУПФ в Полтавській області, рішенням якого від 07.03.2023 за №03 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Зазначено, що аналіз документів, наданих ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, показав, що загальний страховий стаж становить 38 років 07 місяців 23 дні, пільговий стаж на дату подачі заяви не підтверджений в установленому законодавством порядку. Крім того вказано, що рішення Комісії щодо підтвердження пільгового стажу роботи по Списку №2 відсутнє. Після долучення рішення Комісії можливо буде повернутися до вирішення питання перегляду пільгового стажу роботи (а.с. 107).

Одночасно, 28.02.2023 ОСОБА_1 надав до ГУПФ в м. Києві заяву про підтвердження стажу роботи (а.с. 98).

За наслідками розгляду цієї заяви рішенням Комісії при ГУПФ в м. Києві про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 14.03.2023 №10 (а.с. 96-97) вирішено:

1) підтвердити періоди роботи ОСОБА_1 з 15.08.1988 по 31.07.1989 в якості бетоняра, з 01.08.1989 по 21.08.1992 - монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій, 21.11.2004 по 20.11.2009 та з 15.12.2009 по 09.04.2012 - монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій у БМУ № 1 ВАТ ДБК-3, правонаступник якого ПрАТ "ДБК № 3", що припинене, до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) відмовити у підтвердженні періодів роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 по 31.05.1993 монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій, з 01.06.1993 по 31.03.1996 - майстром монтажної дільниці №12, з 01.04.1996 по 16.07.1996 - майстром будівельних і монтажних робіт монтажної дільниці №11, з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009 - монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій у БМУ № 1 ВАТ ДБК-3, до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відомості про дату первинної атестації робочих місць та первинні документи про результати атестації робочих місць на розгляд Комісії не надані.

23.03.2023 позивач повторно звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 (а.с. 80-81), до якої, окрім раніше поданих документів, надав також наказ Державної комунальної будівельної фірми панельного домобудування №3 від 10.11.1992 №90; наказ ВАТ "Домобудівельний комбінат №3" від 23.04.1999 №41 "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці"; наказ ДКО "Домобудівельний комбінат №3" від 26.08.1993 №65 "Про підсумки проведення атестації робочих місць за умовами праці"; карту умов праці монтажника сталевих та з/б конструкцій на ДКО "ДБК-3"; наказ ВАТ "Домобудівельний комбінат №" від 24.11.1999 №127 "Про результати атестації робочих місць з умов праці в підрозділах ВАТ "ДБК-3" (а.с. 84-94).

За результатами розгляду цієї заяви 30.03.2023 ГУПФ в м. Києві було прийнято рішення "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " №03, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 - 12 років 6 місяців та страхового стажу 29 років 6 місяців. Пільговий стаж за Списком №2 - 11 років 4 місяці 8 днів. Пільговий стаж враховано згідно з рішенням №10 від 14.03.2023. Згідно з підтвердженим стажем заявник має право на зниження пенсійного віку на 4 роки (60 - 4 = 56) (а.с. 172-173).

27.10.2023 позивач оскаржив рішення ГУПФ в м. Києва від 30.03.2023 №03 до Пенсійного фонду України відповідно до статті 105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просив зобов`язати орган, що призначає пенсію, зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період навчання з 01.09.1982 по 26.02.1986, період роботи майстром у ШЕУ міста Ужгород з 02.04.1986 по 04.04.1986; період проходження строкової військової служби з 14.04.1986 по 25.05.1988 (а.с. 57-59).

Однак скаргу залишено без задоволення, про що заявника повідомлено листом від 29.11.2023 (а.с. 60-62).

Раніше на заміну свого ж рішення від 30.03.2023 ГУПФ в м. Києві 14.11.2023 було прийнято рішення №03 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ", яким гр. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 - 12 років 6 місяців (а.с. 173-174).

Вважаючи відмови ГУПФ в Полтавській області та ГУПФ в м. Києві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та визначення пільгового стажу за Списком №2 Комісією при ГУПФ в м. Києві рішенням №10 від 14.03.2023 протиправними, позивач через свого представника звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки і Закон №1058-IV, і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні й ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні, за загальним правилом, мають норми Закону №1058-IV як спеціального акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання приписами Закону №1058-IV.

Відповідно до ст. 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 (надалі - Порядок №637), відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (надалі - Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 4 Порядку №383, проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (442-92-п) (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Підпунктом 4.1 п. 4 Порядку №383 визначено, що зазначена постанова (442-92-п) набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до пп. 4.2 п. 4 Порядку №383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Згідно з пп. 4.3 п. 4 Порядку №383, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць (442-92-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками (36-2003-п), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

При цьому причини, з яких атестація не була проведена, не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні відповідного стажу, оскільки особа, яка працює на посаді, віднесеній до списку №1 або списку №2, робоче місце якої підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення такої атестації.

Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, але з вини власника на таких підприємствах не була проведена атестація робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №340/244/16-а.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі спір стосується з`ясування питання правомірності рішень пенсійних органів про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність таких рішень критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд враховує, що умовами для призначення пенсії за віком чоловікам з підстави, визначеної підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV, визначено:

1) досягнення віку 55 років;

2) наявність страхового стажу тривалістю не менше 30 років;

3) наявність стажу роботи за списком №2 тривалістю щонайменше 12 років 06 місяців, набутого повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць.

Так, позивачу 09.06.2022 виповнилося 55 років, страховий стаж становить 38 років 9 місяців 24 дні, як це визнають і самі відповідачі.

Отже, позивач досяг необхідного віку для призначення пенсії на пільгових умовах та має необхідний страховий стаж, тоді як спірним у цій справі залишається питання наявності у позивача достатнього спеціального (пільгового) стажу для призначення пенсії.

Під час розгляду останньої заяви ГУПФ в м. Києві визнав стаж роботи ОСОБА_1 за Списком №2 загалом тривалістю 11 років 4 місяці 08 днів.

При цьому до пільгового (спеціального) стажу не зараховані періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 по 31.05.1993 монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій, з 01.06.1993 по 31.03.1996 - майстром монтажної дільниці №12, з 01.04.1996 по 16.07.1996 - майстром будівельних і монтажних робіт монтажної дільниці №11, з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009 - монтажником сталевих і залізобетонних конструкцій у БМУ №1 ВАТ ДБК №3 з підстав ненадання відомостей про дату первинної атестації робочих місць та первинних документів про результати атестацій робочих місць.

Перевіряючи обґрунтованість мотивів відмови зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 по 31.05.1993 монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій, з 01.06.1993 по 31.03.1996 - майстром монтажної дільниці №12, з 01.04.1996 по 16.07.1996 - майстром будівельних і монтажних робіт монтажної дільниці №11, з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009 - монтажником сталевих і залізобетонних конструкцій у БМУ №1 ВАТ ДБК №3, суд з`ясував наступні обставини.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 25.05.1984, позивач у період з 22.08.1992 по 31.05.1993 працював на посаді монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій комплексної бригади монтажників монтажної дільниці №12 Будівельно-монтажного управління №1 Домобудівельного комбінату №3, яка відносилася до переліку посад за Списком №2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР №1173.

Згідно із записами тієї ж трудової книжки, у періоди з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009 ОСОБА_1 працював на посаді монтажника по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій у Будівельно-монтажному управлінні №1 ВАТ "Домобудівельний комбінат №3", яка відносилася до переліку посад за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

До того ж, відповідно до записів №№16-17 досліджуваної трудової книжки, наказами ВАТ "ДБК-3" №127 від 23.11.1999 та від 15.12.2009 робоче місце монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій атестовано і підтверджено списком №2.

У свою чергу записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується факт роботи позивача на посаді майстра монтажної дільниці та майстра будівельних і монтажних робіт монтажної дільниці №11 в періоди з 01.06.1993 по 31.03.1996 та з 01.04.1996 по 16.07.1996 відповідно, які були включені до Списків №2, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР №1173 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Тож записами трудової книжки цілком підтверджується факт роботи позивача у періоди з 22.08.1992 по 31.05.1993, з 01.06.1993 по 31.03.1996, з 01.04.1996 по 16.07.1996, з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009 на посадах, віднесених до Списку №2.

З приводу ж доводів ГУПФ в м. Києві, зазначених у рішенні Комісії від 14.03.2023 №10, про те, що на розгляд Комісії не надані відомості про дату первинної атестації робочих місць та первинні документи про результати атестацій робочих місць, то суд такі доводи визнає неприйнятними у даному спорі, оскільки позивач надав до заяви про призначення пенсії від 23.03.2023 відомості щодо проведених атестацій робочих місць під час його роботи у ВАТ "ДБК-3", отриманих на запис до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с. 83-94).

У випадку ж виникнення сумнівів з цього приводу пенсійний орган на підставі ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV вправі вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсій, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Як наслідок, обов`язок перевіряти надані документи покладається на відповідача, тому його нездатність провести таку перевірку не може впливати на реалізацію права особи на призначення пенсії.

Отже, така підстава для відмови позивачу у зарахуванні стажу роботи до пільгового, як відсутність даних щодо проведення атестації робочого місця, є незаконною.

З урахуванням встановлених обставин суд визнає протиправними висновки відповідачів, сформульовані у спірних рішеннях про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, та, відповідно, доведеність вимог позивача про необхідність зарахування до його спеціального (пільгового) стажу періодів роботи 22.08.1992 по 31.05.1993, з 01.06.1993 по 31.03.1996, з 01.04.1996 по 16.07.1996, з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009.

З приводу вимог позивача зарахувати до його стажу, що відповідно до пункту "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період навчання у Київському технікумі міського електротранспорту за спеціальністю "Будівництво і експлуатація міських шляхів сполучення і внутрішньозаводських шляхів" з 01.09.1982 по 26.02.1986, період роботи майстром ШЕУ міста Ужгород з 02.04.1986 по 04.04.1986, період проходження строкової військової служби з 14.04.1986 по 25.05.1988 суд встановив такі обставини.

Позивач вважає, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до спеціального стажу здобувача освіти, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Крім того, строкова військова служба також підлягає зарахуванню до спеціального стажу, якщо на момент призову на службу особа займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

З огляду на викладене позивач вважає, що до пільгового стажу підлягає зарахуванню період його роботи з 02.04.1986 по 04.04.1986 майстром ШЕУ м. Ужгорода.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 у період з 02.04.1986 по 04.04.1986 працював майстром Шляхово-експлуатаційної дільниці м. Ужгорода (а.с. 116).

У зв`язку з цим суд з`ясував, що розділ XXIX Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, містить у переліку посади: майстри (десятники) і прораби.

Розділ XXIX вказаного Списку №2 має назву "Будівництво будівель та споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту та зв`язку, житлових та культурно-побутових, а також наземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій".

Записи трудової книжки позивача не містять відомостей про те, що робота позивача за посадою майстра ШЕУ м. Ужгорода стосувалися саме будівництва дорожньо-мостових будівель чи споруд. Трудова книжка не містить вказівки на конкретний вид шкідливих чи важких робіт, які виконував позивач на посаді майстра ШЕУ м. Ужгорода, у зв`язку з чим цей період роботи неможливо віднести до того чи іншого розділу Списку №2, чинного на момент виконання відповідних робіт ОСОБА_1 .

Інших доказів, які б висвітлювали обставини (специфіку) роботи позивача на посаді майстра у Шляхово-експлуатаційній дільниці м. Ужгорода, зокрема архівної довідки про характер виконуваних робіт тощо, ОСОБА_1 ні до пенсійного органу, ні до суду не надав.

За відсутності достатніх доказів на підтвердження обставин роботи ОСОБА_1 на роботах із важкими/шкідливими умовами праці суд не знаходить підстав для зарахування періоду роботи позивача з 02.04.1986 по 04.04.1986 майстром Шляхово-експлуатаційної дільниці м. Ужгорода до пільгового, що тягне за собою наслідок у вигляді відсутності підстав для зарахування до спеціального (пільгового) стажу періодів навчання та військової служби позивача.

Тож у цій частині вимог позов задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення ГУПФ в Полтавській області від 07.03.2023 №03, рішення Комісії при ГУПФ в м. Києві від 14.03.2023 №10 в частині відмови у підтвердженні періодів роботи ОСОБА_1 та рішення ГУПФ в м. Києві від 14.11.2023 №03 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " були прийняті відповідачами без належної оцінки обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому вказані рішення суд визнає протиправними та скасовує їх у зв`язку з цим.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ в м. Києві здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 23.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні, зокрема висновку про зарахування до спеціального (пільгового) стажу позивача періодів його роботи: з 22.08.1992 по 31.05.1993 монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій; з 01.06.1993 по 31.03.1996 - майстром монтажної дільниці №12; з 01.04.1996 по 16.07.1996 - майстром будівельних і монтажних робіт монтажної дільниці №11; з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009 - монтажником сталевих і залізобетонних конструкцій у БМУ №1 ВАТ ДБК №3.

За вищевикладених обставин, позов у цілому слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 3220,80 грн підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН68081357 від 21.12.2023 (а.с. 9).

Зважаючи на обставини часткового задоволення позову ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ в Полтавській області частину витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору за звернення до суду з цим позовом, у розмірі 1 073,60 грн, а за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ в м. Києві - 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.03.2023 №03.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві від 14.03.2023 №10 в частині відмови у підтвердженні періодів роботи ОСОБА_1 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 14.11.2023 №03 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 23.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні, про зарахування до спеціального (пільгового) стажу позивача періодів його роботи:

з 22.08.1992 по 31.05.1993 - монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій;

з 01.06.1993 по 31.03.1996 - майстром монтажної дільниці №12;

з 01.04.1996 по 16.07.1996 - майстром будівельних і монтажних робіт монтажної дільниці №11;

з 17.07.1996 по 20.11.2004 та з 21.11.2009 по 14.12.2009 - монтажником сталевих і залізобетонних конструкцій у БМУ №1 ВАТ ДБК №3.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, 36014).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун