Справа № 380/18113/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/18113/23 пров. № А/857/20195/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Носа С.П.;

суддів: Кухтея Р.В., Коваля Р.Й.;

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року (суддя Кухар Н.А., м. Львів) у справі № 380/18113/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2023 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач-1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі відповідач-2) в якому просив визнати протиправним та скасувати висновок Міністерства внутрішніх справ України від 25.04.2023 за результатами розгляду висновку ГУ МВС України у Львівській області про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України у Львівській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України документи ОСОБА_1 з висновком щодо виплати грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» № 850 від 21 жовтня 2015 року. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України затвердити висновок та призначити і виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , виходячи з розміру 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у зв`язку з встановленням ІІІ-ї групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ України відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565- ХІІ, а також п.9 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 1073,60 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у п.14 Порядку №850 і підстави, з якої виходив відповідач-1 вказана норма не містить. Оскільки право позивача на отримання одноразової грошової допомоги підтверджено наявними у нього та поданими відповідачу-1 разом з відповідною заявою доказами, протиправність відмови посадових осіб відповідача-1 у призначенні одноразової грошової допомоги очевидна. На думку позивача, посадовими особами Міністерства внутрішніх справ України штучно створюються умови, за яких унеможливлюється реалізація громадянами своїх законних прав. Покликання відповідача на незалучення до складу комісії представників закладів охорони здоров`я МВС при проведенні МСЕК не може бути підставою для відмови у прийнятті рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправним висновок Міністерства внутрішніх справ України від 25.04.2023 року про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України (79007, м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3, ) повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України документи ОСОБА_1 разом з висновком щодо виплати грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» №850 від 21 жовтня 2015 року.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи з 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Стягнуто з Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано те, що зобов`язання прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ є прями втручанням у дискреційні повноваження і такими, що не відповідають засадам і завданню адміністративного судочинства. Крім того, апелянт вказує, що Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 (далі Положення №1317) передбачає участь представників закладів охорони здоров`я МВС при проведенні медико-соціальної експертизи колишнім працівникам міліції, що не було зроблено при проведенні вказаної комісії позивача.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що відповідно до наказу Управління МВС України на Львівській залізниці (по особовому складу) №29 о/с від 26.04.2014 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за ст.64 п. «ж» з 30.04.2014 року.

Згідно із довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія 12ААА №011254, виданої комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» Обласна МСЕК №1, позивачу встановлено 45% втрати професійної працездатності.

Як вбачається з виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ №333118 від 04 грудня 2019 року позивачу встановлено третю групу інвалідності у заявку із захворюванням пов`язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Вказана інформація підтверджується також довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №354571 від 10.12.2020 року.

06 квітня 2021 року позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області із заявою (рапортом), у якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що внаслідок отримання захворювання, пов`язаного із проходженням служби органах внутрішніх справ, йому встановлено третю групу інвалідності. До заяви (рапорту) позивач долучив такі документи: 1. Довідку МСЕК про результати втрати працездатності; 2. Копію виписки МСЕК про встановлення групи інвалідності; 3. Постанову ВЛК про хворобу; 4. Копію паспорта та ідентифікаційного номера; 5. Реквізити ощадного банку; 6. Копію звернення Департаменту юридичного забезпечення; 7. Копію листа звернення ДФОП; 8. Довідку з Обласної МСЕК № 1 (вперше) та страховий поліс; 9. Довідку ЛОЦМС МСЕК № 1; 10. Лист ДУ ТМО від 03.04.2019 № 33/34-305.

Листом від 28 травня 2021 року № 23496/15-2021 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повернув Ліквідаційній комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області матеріали щодо призначення позивачу ОГД.

Вважаючи дії відповідача щодо повернення листом № 23496/15-2021 від 28 травня 2021 року, без прийняття рішення, заяви (рапорту) позивача від 06 квітня 2021 року про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, протиправними, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі №380/18596/21, яке набрало законної сили зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 06 квітня 2021 року і додані до нього документи та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Листом №26880/49-6301-2023 від 28.40.2023 року Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України повернув матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги без погодження висновку, оскільки при огляді позивача медико-соціальною експертною комісією допущено порушення п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, відповідно до якого МСЕК колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведенні експертизи позивача представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались. Лікарсько-консультативною комісією лікарні ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» документи на позивача для подання на МСЕК не оформлялися. Невідповідність надісланих матеріалів вимогам Положення унеможливила прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями (далі Закон №580-VIII), право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом №580-VIII порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-ХІІ (далі Закон №565-ХІІ).

Відповідно до ч.6 ст.23 Закону №565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №850).

Відповідно до п.2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п.3 Порядку №850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Пункт 7 Порядку №850 передбачає, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цього Порядку; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до п. 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно із п.9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як передбачено пунктом 14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, перелік підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, визначений пунктом 14 Порядку №850, є вичерпним.

Зазначену відповідачем підставу для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги (незалучення працівників закладів охорони здоров`я МВС України при проведенні медико-соціальної експертизи під час встановлення інвалідності працівнику міліції) пункт 14 Порядку №850 не містить.

За таких обставин, відмова відповідача у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, викладена у листі №26880/49-6301-2023 від 28.04.2023 року, є протиправною.

Також, слід зазначити, що якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. Отже, застосування судом зазначеного способу захисту права в контексті спірних правовідносин не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження Міністерства внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 336/2660/17, 23 жовтня 2019 у справі №324/187/17, від 10.04.2020 року у справі № 751/9773/16-а.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права, є саме зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України призначити одноразову грошову допомогу позивачу відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи з 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для повного задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі № 380/18113/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Р. Й. Коваль