Справа № 500/365/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/365/24

26 лютого 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

зобов`язати Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції закінчити виконавче провадження №59252014 з примусового виконання постанови №42537773 від 31.05.2019, виданої старшим державним виконавцем Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Письменною О.Б. про стягнення з ОСОБА_1 44166,03 грн виконавчого збору та зняти всі обтяження які були накладені в тому числі на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №59252014.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з березня 2014 року по 31.05.2019 у відповідача знаходився на примусовому виконанні виконавчий лист №755/4443/13-ц виданий 29.01.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в сумі 436891,41 грн та третейського збору в сумі 4768,91 грн, всього 441660,32 грн. 31.05.2019 виконавчий лист було повернуто стягувачу без виконання, у зв`язку з чим було винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 44166,03 грн.

24.10.2019 приватним виконавцем Снігуром О.Ю. було прийнято до виконання виконавчий лист та винесено постанови про відкриття виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа; про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 44166,03 грн та витрат виконавчого провадження в сумі 281,00 грн.

20.12.2023 представник ОСОБА_1 звернувся до відповідача про скасування постанови про стягнення з ОСОБА_1 44166,03 грн виконавчого збору та закінчення виконавчого провадження №59252014 згідно ч. 8 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження", однак, листом від 04.01.2024 №339/28.9-28/6, відповідач відмовив у задоволенні клопотання за безпідставністю вимог.

Вважає, що дії відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження №59252014 з примусового виконання постанови №42537773 від 31.05.2019 виданої старшим державним виконавцем Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 44166,03 грн виконавчого збору є протиправними, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 29.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 08.02.2024 та зобов`язано відповідача у цей же строк до 08.02.2024 надати суду усі матеріали, що стосуються предмета позову, у тому числі матеріали виконавчого провадження №59252014.

Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 15.02.2024 визначено розгляд справи №500/365/24 проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії судове засідання на 26.02.2024.

Продовжено процесуальний строк розгляду справи №500/365/24.

22.02.2024 представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вказує, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження за №АСВП 59252014 щодо примусового виконання постанови №42537773 від 31.05.2019, виданої Чортківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 44166,03 гривень виконавчого збору.

Так станом на 30.05.2019 на примусовому виконанні у Відділі перебувало відкрите виконавче провадження за №АСВП 42537773 щодо примусового виконання виконавчого листа №755/4443/13-ц від 29.01.2014 виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 441660,32 грн заборгованості на користь ПАТ "Укрсоцбанк".

30.05.2019 Відділом отримано письмову заяву стягувана - ПАТ "Укрсоцбанк" про повернення виконавчого документа стягувану.

31.05.2019 державним виконавцем Відділу керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та відокремлено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору ВП 42537773 від 31.05.2019 на суму - 44166,03 грн та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП 42537773 від 31.05.2019 на суму 121,00 грн.

На підставі ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" 31.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №АСВП 59252014, копію якої направлено в адресу боржника.

22.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Підстав для скасування постанови про стягнення з ОСОБА_1 44166,03 грн виконавчого збору та закінчити виконавче провадження за №АСВП 59252014 немає.

В судовому засіданні 26.02.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві і просив задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

26.02.2024 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, суд перейшов до розгляду справи №500/365/24 в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

На виконанні у Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №42537773 згідно виконавчого листа №755/4443/13-ц від 29.01.2014 виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по договору кредиту в сумі 436891,41 грн та третейського збору в сумі 4768,91 грн.

31.05.2019 за заявою стягувача про повернення виконавчого листа без виконання державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження"

Одночасно 31.05.2019 державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 44166,03 грн ВП №42537773 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №42537773 від 31.05.2019 на суму 121,00 грн.

На підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" 31.05.2019 старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №59252014 про стягнення з ОСОБА_1 44166,03 грн виконавчого збору.

Крім того 24.10.2019 приватним виконавцем Снігуром О.Ю. винесено постанови про відкриття виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/4443/13-ц від 29.01.2014 виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по договору кредиту в сумі 436891,41 грн та третейського збору в сумі 4768,91 грн та про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 44166,03 грн.

20.12.2023 представник ОСОБА_1 адвокат Дядик Я.Б. звернувся до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із клопотанням про скасування постанови про стягнення з ОСОБА_1 44166,03 грн виконавчого збору та закінчення виконавчого провадження №59252014.

Листом від 04.01.2024 №339/28.9-28/6, відповідач відмовив у задоволенні клопотання та повідомив, що підстав для скасування постанови про стягнення з ОСОБА_1 44166,03 грн виконавчого збору та закінчення виконавчого провадження за №АСВП 59252014 немає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією а законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 цього Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За положеннями частини четвертої статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. (частина шоста статті 27 Закону №1404-VIII)

Як видно з матеріалів справи та встановлено судом 31.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (за письмовою заявою стягувача) у виконавчому провадженні №42537773, а саме виконавчий лист №755/4443/13-ц виданий 29.01.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення 441660,32 грн заборгованості з ОСОБА_1 в користь ПАТ "Укрсоцбанк".

Частиною восьмою статті 27 Закону №1404-VIII встановлено, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Приписами статей 40, 42 Закону №1404-VІІІ визначено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Частиною третьою статті 40 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Статтею 45 Закону №1404-VIII визначено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно з приписами частин першої - п`ятої статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 2 червня 2016 року №1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За положеннями частини сьомої статті 31 цього Закону приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тому приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Снігуром О.Ю. при відкритті виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/4443/13-ц від 29.01.2014 виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по договору кредиту в сумі 436891,41 грн та третейського збору в сумі 4768,91 грн одночасно 24.10.2019 винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 44166,03 грн.

При цьому, слід зазначити, що у разі звернення стягувача до приватного виконавця для реалізації права на повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання, передбаченого пунктом 5 статті 37 Закону №1404-VIII, виникає ситуація, в якій боржник має сплатити і винагороду приватному виконавцю за постановою приватного виконавця про стягнення основної винагороди і виконавчий збір за постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Разом з цим, пунктом 1 частини 1 статті 42 Закону №1404-VІІІ передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

З аналізу вищенаведеної норми слідує, що законодавець чітко передбачив можливість стягнення з боржника лише одного з видів коштів виконавчого провадження.

Крім того, згідно до пункту 5 статті 27 Закону №1404-VIII у разі виконання рішення приватним виконавцем виконавчий збір не стягується.

Слід зазначити, що розглядаючи питання подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа, Верховний Суд у постанові від 21.07.2022 у справі №320/6215/19 вказав, що Закон №1404-VIII містить прогалину у правовому регулюванні процедури стягнення з боржників виконавчого збору і основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа.

Так, з одного боку, Закон не визначає порядку, умов чи підстав для припинення стягнення виконавчого збору з боржників у випадку подальшого пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання приватним виконавцям.

Натомість з іншого боку, норми законодавства, що стосуються умов і підстав стягнення винагороди приватними виконавцями, не містять приписів, які б обмежували їхні права на отримання винагороди за вчинення виконавчих дій у разі, коли виконавчий лист попередньо перебував на виконанні в державного виконавця.

Так, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду і завершальною стадією судового провадження. Виконавче провадження, серед іншого, здійснюється з дотриманням такої засади як справедливість.

Стягнення з боржника виконавчого збору й основної винагороди за виконання одного судового рішення тягне за собою додаткові витрати. Ця обставина може розглядатися як накладання непропорційного і надмірного тягаря на боржника, що зачіпає його право власності.

Така невизначеність законодавчого регулювання окреслених правовідносин має наслідком потребу застосування аналогії закону (права).

Отже, виконавче законодавство не ставить право приватного виконавця на отримання основної винагороди у залежність від тієї обставини, що на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби перебуває постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Це право залежить від того, чи виконане рішення в повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця.

На противагу цьому, виконавче законодавство містить норму, у якій обумовлений випадок, коли виконавчий збір не стягується або припиняється стягуватися у зв`язку із участю приватного виконавця у процедурі виконання того ж самого виконавчого документа.

Слід враховувати положення частини восьмої статті 27 Закону №1404-VIII, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №320/6215/19, адміністративне провадження № К/9901/21838/20, а згідно приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження №59252014 з примусового виконання постанови №42537773 від 31.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44166,03 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією №1755-5991-1372-2831 від 18.01.2024.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції закінчити виконавче провадження №59252014 з примусового виконання постанови №42537773 від 31.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44166,03 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Ринок, 10, м. Чортків, Тернопільська область, 48501, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.