Справа № 540/5729/21
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 540/5729/21

Перша інстанція: суддя Корой С.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

28.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив:

визнати протиправними дії ГУПФУ в Херсонській області щодо відмови у перерахунку пенсії приватного підприємця ОСОБА_1 ;

зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зробити перерахунок пенсії, врахувавши в страховий стаж підприємницької діяльності ОСОБА_1 з 01.07.1998 року по 31.06.2010 року та виплатити недоплачену пенсію за період з 19.07.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що йому не включено в страховий стаж здійснення підприємницької діяльності як ФОП, хоча ним подавалась звітність та сплачувався фіксований податок. Позивач вважає, що пенсійний орган порушив порядок визначення страхового стажу, встановлений пунктом 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058.

Відповідач заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи, що необхідно відрізняти поняття страхового стажу для визначення права на призначення пенсії (пункт 3-1 розділу XV Закону №1058) та поняття страхового стажу для розрахунку коефіцієнту страхового стажу (ст. 24 Закону №1058). При обчисленні розміру пенсії застосовується коефіцієнт страхового стажу, який визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою, що передбачена ст.25 Закону № 1058.

Оскільки позивачу призначено пенсію у 2019 році, положення пункту 3-1 розділу XV Закону №1058 до позивача не були застосовані.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом наведені доводи, які за суттю та змістом повторюють відзив на позовну заяву.

Зокрема, апелянт наголошує на неможливості застосування пункту 3-1 розділу XV Закону №1058 для розрахунку коефіцієнту страхового стажу при перерахунку пенсії позивача.

Також пенсійний орган вказує на неможливість зарахування певних періодів через відсутність доказів здійснення підприємницької діяльності з 01.07.1998 року по 31.12.1999 року та у 2003 році та сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у повному обсязі за період з 01.01.2004 року по 31.12.2018 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 17.08.1993 року зареєстрований як фізична особа - підприємець (а.с.2).

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 19.07.2019 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія позивачу призначена, виходячи зі страхового стажу 29 років 2 місяці 15 днів.

05.04.2021 року позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок страхового стажу та перерахунок пенсії (а.с.4 зв.).

За результатами розгляду зазначеної заяви відповідачем оформлено лист-відмову від 30.04.2021 року №2061-2279/Б-2100/21. З його змісту вбачається, що на підставі інформації про сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду від 01.03.2021 року № 432/05- 16, наданої відділом забезпечення наповнення бюджету фінансово-економічного управління ГУ ПФУ в Херсонській області, до страхового стажу позивача зараховано періоди з 01.03.2000 року по 31.08.2000 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року та з 01.01.2002 року по 30.04.2002 року, загальний страховий стаж склав 31 рік 0 місяців 15 днів (а.с. 4 зв - 5).

Так, до страхового стажу позивача зараховано періоди: з 15.10.1976 року по 16.10.1977 року, з 03.11.1977 року по 05.11.1979 року, з 01.09.1980 року по 14.06.1985 року та з 02.08.1985 року по 05.07.1997 року, з 06.07.1997 року по 30.06.1998 року, з 01.03.2000 року по 31.08.2000 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року та з 01.01.2002 року по 30.04.2002 року, з 01.01.2004 року по 31.12.2018 року.

Період з 01.07.1998 року по 29.02.2000 року та з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року не зараховано, а період з 01.01.2004 року по 31.12.2018 року зараховано пропорційно до даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб.

Згідно листа відповідача від 30.04.2021 року таке часткове зарахування пов`язане із несплатою позивачем страхових внесків або ж їх сплати у розмірі, що є меншим мінімального.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач здійснював підприємницьку діяльність в оскаржуваний період, суд вважає, що, відповідно позивач має право на зарахування до страхового стажу періоду з 01.07.1998 року по 31.06.2010 року включно.

Судова колегія частково погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Питання призначення, розрахунку та перерахунку пенсії регламентовано Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV(далі - Закон №1058-IV).

Згідно із ст.1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ч.ч. 2-3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Водночас розділ XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року, відповідно до якого до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2018 року № 793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, за вказаними змінами законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб - підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року, за умови сплати страхових внесків та незалежно від їх сум (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 02 червня 2022 року по справі №580/3420/20.

За таких обставин, відповідач мав обов`язок зарахувати до страхового стажу позивача періоди здійснення ним підприємницької діяльності з 1 січня 1998 року до 30.06.2000 року, оскільки згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії В01 № 9885966, позивач є фізичною особою-підприємцем з 17.08.1993 року, номер запису 0011256.

В той же час, до страхового стажу зараховуються періоди індивідуальної підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01.07.2000 року, у які сплачено страхові внески.

Згідно з п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж після 01 липня 2000 - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.10.2018 по справі №643/20104/15-а.

Судом досліджено довідку форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» та встановлено відсутність інформації щодо надходження коштів та/або здійснення підприємницької діяльності позивачем за спрощеною системою оподаткування за період з 01.09.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.05.2002 року по 31.12.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року (а.с. 3зв-4).

Матеріали справи містять звіти персоніфікованого обліку «Індивідуальні дані» та Список робітників», які прийняті територіальними підрозділами УПФу в Херсонській області за 2000 та 2003 роки, що не спростовано відповідачем (а.с. 5зв).

Разом з тим, вказані звіти не містять відомостей про отримані доходи, суми сплачених страхових внесків та деталізації періоду.

Також колегія суддів звертає увагу, що лист відмова відповідача не містить жодних обґрунтувань чи підстав незарахування періоду з 01.01.2000 року по 29.02.2000 року та з 01.05.2002 року по 31.12.2002 року.

За таких обставин колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про документальне підтвердження здійснення позивачем індивідуальної підприємницької діяльності у відповідні періоди.

Проте, частиною третьою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Зважаючи на те, що ГУПФ України в Херсонській області під час розгляду заяви про перерахунок пенсії належним чином не досліджено всю сукупність наданих позивачем документів та не реалізовано своє право на встановлення належного стажу позивача, суд, керуючись приписами частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України в Херсонській області повторно розглянути заяву Безчасного від 05.04.2021 року про перерахунок пенсії щодо періодів з 01.09.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.05.2002 року по 31.12.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, з урахуванням висновків суду та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача пенсійний орган не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнані судом протиправними, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Стосовно часткового зарахування стажу у період з 01.01.2004 року по 30.06.2010 року колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять докази здійснення підприємницької діяльності позивачем за спрощеною системою оподаткування, отримання прибутку та сплати внесків, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідні періоди мають бути зараховані до стажу позивача.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 28 вересня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»- «г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити постанову про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу для нарахування та виплати пенсії, стаж підприємницької діяльності ОСОБА_1 з 01.07.1998 року по 30.06.2010 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , врахувавши в страховий стаж для нарахування та виплати пенсії, стаж підприємницької діяльності ОСОБА_1 періоди з 01.07.1998 року по 29.02.2000 року та з 01.01.2004 року по 30.06.2010 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.04.2021 року щодо зарахування періодів з 01.09.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.05.2002 року по 31.12.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко