Справа № 280/6280/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

23 лютого 2024 року о 10 год. 55 хв. Справа № 280/6280/23 Провадження № ПР/280/3/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чернової Ж.М.,

за участю секретаря судового засідання Юхименка Г.В.,

представника позивача Горобієвського С.О.,

представника відповідача Кравченка О.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Лушпієнка М. від 18.05.2022 № 406 "Про застосування дисциплінарного стягнення" в частині звільнення старшого інспектора-чергового чергової частини відділу поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Лушпієнка М. від 23.05.2022 № 535 о/с "По особовому складу" в частині реалізації дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо старшого інспектора-чергового чергової частини відділу поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 ;

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділу поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 травня 2022 року до поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 31 серпня 2023 року, зазначено, що у підготовчому засіданні буде вирішуватись питання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 31 серпня 2023 року клопотання представника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовлено. Позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судом ІІ інстанції було скасовано ухвалу суду І інстанції, в зв`язку з тим що, судом не було повідомлено позивача про розгляд питання про залишення позову без розгляду, в той же час отримання позивачем ухвали про відкриття провадження по справі давало позивачу обґрунтовано розраховувати на те, що його клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом задоволено судом.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року призначено підготовче засідання.

На адресу суду від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача, в зв`язку з находженням останнього в Швейцарії. В підготовчому засіданні 09.02.2024 судом було попереджено сторін про розгляд заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та розгляд клопотання відповідача про залишення позовної зяви без розгляду в зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду. З метою надання можливості сторонам по справі здійснити підготовку для розгляду даного питання, судове засідання було відкладено на 23.02.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, нових клопотань сторони не надавали, судом були розглянуті заява та клопотання сторін, з якими вони зверталися раніше. З наданих представником позивача пояснень та відповідно до заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду зазначено, що позивач, після початку повномасшабного вторгнення, певний час перебував на тимчасово окупованій території в м.Мелітополі, з якої, в зв`язку з хворобою доньки, змушений був виїхати до країн Європейського Союзу та до України повернувся лише 5 липня 2023 року. Впродовж того часу він офіційно не був ознайомлений з наказами ГУНП в Запорізькій області від 18.05.2022 №406 та від 23.05.2022 №535о/с. Повний текст оспорюваних нормативних актів він отримав після офіційного звернення його представника до ГУНП в Запорізькій області (лист від 18.07.2023 №714/35/02-2023), а з матеріалами службового розслідування взагалі був ознайомлений лише 01.08.2023. Натомість за ч.2 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України «2. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:... 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів». А відповідно до положень ст. 22 цього Статуту «2. Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним». За таких обставин вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вини відповідача, який усупереч чинному законодавству навмисно зволікав наданням відповідних документів необхідних позивачеві для звернення до суду. Також зазначено, що перебуваючи на тимчасово окупованій території, він з об`єктивних причин не міг добратися до м.Запоріжжя. Вказує, що він незаконно утримувався продовж 01-04.08.2022, піддавався фізичному насильству, катуванню електрострумом та іншим проявам мордування з метою схилити до протиправних дій, усупереч незалежності і безпеки України, а також із погрозами позбавлення життя, висувались вимоги дати згоду на зайняття колабораційною діяльністю на корись окупантів шляхом поступлення на роботу в правоохоронні органи окупаційної влади, які перебувають під контролем збройних формувань рф. Крім того, зазначено, що під час перебування в м.Мелітополі донька позивача захворіла і потребувала медичної допомоги, пов`язаної із операційним втручанням, позивач як батько, не міг залишатися осторонь даної проблеми і безпосередньо організовував і забезпечував надання доньці медичної допомоги. З цією метою організував її госпіталізацію та проведення стаціонарного лікування впродовж серпня-вересня 2022 року в медичних закладах м.Мелітополя та Республіканській дитячій клінічній лікарні м.Сімферополя. В подальшому медична допомога доньці надавалась вже за кордоном протягом 2022-2023 років (Університетська дитяча лікарня у м. Цюріх Швейцарія). Лише після проведеної операції дитині позивач зміг повернутися до України лише в липні 2023 року. За таких обставин позивач вважає підстави пропуску строку звернення до суду поважними та просить поновити його.

30.08.2023 на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначено, що старшим інспектором кадрового забезпечення відділу поліції №1 (смт.Якимівка) Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області майором поліції Коваленко С.С. 23.05.2022 було надіслано на мобільний телефон позивача скріншоти наказу від 18.05.2022 №406 «Про застосування дисциплінарного стягнення» та наказу про звільнення позивача зі служби в поліції від 23.05.2022 №535 о/с «По особовому складу». Відповідач вважає, що надані докази переконливо свідчать про обізнаність позивача про звільнення його зі служби в поліції ще 23.05.2022. Крім того, зазначено, що позивач в`їхав на територію України ще 05.07.2023 через пункт пропуску Краківець Львівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України та вже 19.08.2023 залишив територію України. Також, не зрозуміло, чому позивач відразу після повернення не прибув до ГУНП в Запорізькій області для проходження служби, адже позивач стверджує, що про звільнення він дізнався лише 18.07.20023. Позивач не зазначає в позовній заяві де він фактично перебував до 05.07.2023, не надано документального підтвердження як та коли він залишив Україну, та як та коли повернувся на територію України. Представник відповідача просив задовольнити клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

У підготовчому засіданні 23.02.2024 представник відповідача підтримав заявлене клопотання з мотивів викладених у ньому та наголосив, що чинним законодавством встановлено місячний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, який позивачем було пропущено.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечив.

У підготовчому засіданні 23.02.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали про залишення позовної заяви без розгляду у справі №280/6280/23.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зауважує, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання поновлення на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи ч. 5 ст.122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Предметом позову у даній справі є, зокрема, вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 18.05.2022 № 406 "Про застосування дисциплінарного стягнення" в частині звільнення старшого інспектора-чергового чергової частини відділу поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції та наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 23.05.2022 № 535 о/с "По особовому складу" в частині реалізації дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо старшого інспектора-чергового чергової частини відділу поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 .

У підготовчому засіданні судом з`ясовувалася можливість направлення та відповідно отримання фотокопій оскаржуваних наказів Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 406 від 18.05.2022 та №535 о/с від 23.05.2022, які направлялись засобами електронного зв`язку, на мобільний номер телефону позивача.

У постанові Верховного Суду від 13.07.2020 по справі № 753/10840/19 та від 29.01.2021 по справі № 922/51/20 суд дійшов висновку, що подання електронного доказу в паперовій формі саме по собі не робить такий доказ недопустимим.

Крім того, у справі № 826/9580/16 Київський апеляційний суд визнав допустимими докази (скріншоти) подані державним органом Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві, оскільки такі докази офіційно завірені (печатка, підпис тощо). Слід зазначити, що підтвердженням інформації, що міститься в скріншоті визнається надання такого доказу чи його підтвердження суб`єктом з певними повноваження (державними органами, нотаріусами, адвокатами тощо). Так, вказаний скріншот посвідчений службовою особою державного органу та містить печатку, підпис, найменування посади та прізвище посадової особи, тобто вказані реквізити свідчать про підтвердження інформації, що міститься у вказаному скріншоті.

З огляду на викладене, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ, який підтверджує направлення відповідачем 23.05.2022 наказів Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 18.05.2022 № 406 та від 23.05.2022 №535 о/с. Проте, суд вважає не доведеним факт отримання та ознайомлення позивачем з даними наказами. Тобто, враховуючи те, що позивач, з метою збереження свого життя та життя членів своєї родини, міг змінити оператора стільникового зв`язку чи відключитися від мережи інтернет, таким чином не отримувати повідомлення, які приходили йому з неокупованої території України. Враховуючи вказане, суд вважає, що неможливо здійснювати відлік строку звернення до суду на підставі зазначеного.

Проте, у підготовчому засіданні судом установлено, що відповідно до інформації з системи МІТС «Аркан» та відповідно до наданої позивачем копії контрольного талону для проходження «зеленого коридору» (арк.спр.40 т.1), ОСОБА_1 в`їхав на територію України 05.07.2023 через пункт пропуску Краківець Львівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат позивача 13.07.2023 звернувся до ГУНП в Запорізькій області з адвокатським запитом щодо надання копій наказів ГУНП в Запорізькій області з метою забезпечення правової допомоги. 18.07.2023 відповідачем на вимогу адвоката було направлено йому витребувані документи (арк.спр.53 т.І). Таким чином, позивач вважає, що строк звернення до суду повинен обраховуватися з 18.07.2023, з моменту отримання оскаржуємих на даний час наказів.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься рапорт від 05.05.2022, який було написано позивачем власноруч, адресований заступнику голови дисциплінарної комісії начальнику УГІ ГУНП в Запорізькій області про проведення службового розлідування (арк.спр.57 т.І).

Суд наголошує, що якщо розглядати в сукупності надані позивачем документи, можна зробити висновок, що позивачу було відомо про проведення відносно нього дисциплінарного провадження та за його результатами застосування дисциплінарного стягнення в вигляді звільнення.

Суд вважає, що строк звернення до суду не може бути відрахований з моменту бажання позивача чи його адвоката звернутися до відповідача за необхідними документами.

Враховуючи ту обставину, що позивач окрім визнання протиправним та скасування наказів про звільнення та поновлення на посаді, просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 травня 2022 року, він після визволення з окупованої території не мав бажання повертатися до своїх обов`язків, проте вважає, що його прогул був вимушений з вини відповідача.

Також, необхідно підкреслити те, що починаючи з 24.02.2022 по день звернення до відповідача за оскаржуваними наказами, позивач до ГУНП в Запорізькій області рапорт про необхідність виїзду за межі Запорізької області не подавав, дозвіл на виїзд за межі Запорізької області не отримував. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Суд зазначає, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції, позивач взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися.

Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції (висновок Верховного суду по справі №808/330/17 від 24.03.2020).

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними і допустимими доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, на думку суду, не можуть визнаватися такими, що перешкоджали зверненню позивача до суду за захистом своїх порушених прав, після виїзду з окупованої території.

На думку суду, позивачем не наведено доречних обставин, які б безпосередньо свідчили про неможливість саме позивачем реалізувати своє право на звернення до суду з даним позовом в умовах воєнного стану, в тому числі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Законодавче обмеження строку оскарження рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд, дослідивши надані представником відповідача докази, приходить до висновку про не поважність причин пропуску строку для звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався до надання Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області відповіді на адвокатський запит.

Частиною третьою статті 123 передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи установлені вище обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду із даною позовною заявою.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 240, 241, 246, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Відмовити у поновленні строку звернення до суду ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Клопотання представника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про залишення позовної заяви без розгляду, задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала у повному обсязі виготовлена та підписана 26.02.2024.

Суддя Ж.М. Чернова