Справа № 380/1466/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/1466/22 пров. № А/857/8956/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України №1" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у справі № 380/1466/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України №1" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції - Клименко О.М.,

дата ухвалення рішення 06.05.2022 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 06.05.2022 року,

в с т а н о в и в:

Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України №1" звернувся в суд з позовом до відповідача- Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення від 08 липня 2021 року № про застосування фінансових санкцій, прийняте Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що 08 липня 2021 року Головне управління ДПС у Львівській області прийняло рішення № про застосування фінансових санкцій, яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого взірця на підставі абзацу 19 частини 2 статті 17 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Вказує, що посадові особи контролюючого органу, які проводили фактичну перевірку, не надали для підписання, ознайомлення та отримання посадовим особам, представнику позивача або особі, яка фактично проводить розрахункові операції, акта перевірки, такий надіслано позивачу лише засобами поштового зв`язку, а зазначення в акті перевірки про відмову від підписання та отримання матеріалів перевірки є надуманими, оскільки такої пропозиції від посадових осіб контролюючого органу не надходило. Також зазначає, що в акті перевірки не вказано ким, коли саме та у якому місці відбулася відмова від його підписання та отримання матеріалів перевірки. Звертає увагу, що в пункті 4.5 «Додатки до акта перевірки» Розділу 4 «Прикінцеві положення» акта фактичної перевірки вказано, що до акта перевірки додаються додатки в кількості восьми документів, однак до акта фактичної перевірки, який отримав позивач поштою, не було долучено жодного додатку, що виключає можливість ознайомитися з матеріалами перевірки в повному обсязі, внаслідок чого порушено право позивача, передбачене пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, на подання заперечення, пояснення та додаткових документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності. Вказує, що твердження контролюючого органу про факт зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка є безпідставними, таких доказів ним не надано, жодним документом за участі представника чи уповноваженої особи позивача не зафіксовано. Вважає, що з огляду на те, що посадові особи контролюючого органу, які провели перевірку, не надали для підписання, ознайомлення, отримання акта фактичної перевірки, а сам акт був отриманий без додатків, наявний факт відсутності порушення абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2022 року справу №380/1466/22 передано на розгляд колегії суддів: суддя- доповідач: О. М. Довгополов, судді: В. В. Святецький, Л. Я. Гудим.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року витребувано з Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи №380/1466/22.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України №1" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у справі №380/1466/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України №1" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 14 листопада 2023 року №1052/0/15-23 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Восьмого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2023 року справу №380/1466/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України №1" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення передано на розгляд колегії суддів: суддя-доповідач: О. І. Мікула, судді: В. В. Святецький, Л. Я. Гудим.

У зв`язку зі звільненням судді В. В. Святецького з посади судді на підставі заяви про відставку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2024 року замінено вказаного суддю по цій справі на суддю А. Р. Курильця.

У зв`язку з відсутністю судді Л. Я. Гудима відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2024 року замінено вказаного суддю по цій справі на суддю М. А. Пліша.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України №1" 15.07.2010 зареєстровано юридичною особою. Види економічної діяльності: 46.34 Оптова торгівля напоями (основний) 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту 46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 69.10 Діяльність у сфері права 73.11 Рекламні агентства 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки 52.10 Складське господарство.

На підставі направлень №843/07-16-07-06 від 05 травня 2021 року та №844/0716-09-01 від 05 травня 2021 року головним державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області Мошаком Володимиром Івановичем та головним державним ревізором - інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Закарпатській області Гірічем Михайлом Михайловичем з 06 травня 2021 року по 14 травня 2021 року проведено перевірку господарської одиниці: магазин-склад, що розташована за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 87-89, суб`єкта господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» (юридична адреса: вул. Колгоспна, 25Д, м. Хуст, Закарпатська область).

За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785 від 14 травня 2021 року, в якому встановлено, зокрема, «зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, а саме за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 87-89 на складі знаходились три пляшки вина «Paso del Sol» та коньяк «Белый Аист» одна пляшка, без марок акцизного податку (пояснення та фотокопії додаються)».

У вказаному акті контролюючим органом зроблено висновок про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1», зокрема, абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР.

14 червня 2021 року Львівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» подала (надіслала засобами поштового зв`язку) до Головного управління ДПС в Закарпатській області заперечення до акта фактичної перевірки від 14 травня 2021 року № бланку 000992, в яких заперечила щодо зберігання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, оскільки доказів такого зберігання контролюючим органом не надано.

08 липня 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято рішення № про застосування фінансових санкцій, яким на підставі акта перевірки № 4829/16/17РРО/36731785 від 17 травня 2021 року встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого взірця, чим порушено абзац 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР, та згідно з абзацом 19 частини 2 статті 17 цього Закону застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн..

20 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» подало до Державної податкової служби України скаргу на рішення від 08 липня 2021 року № 016480709 про застосування фінансових санкцій, в якій просило скасувати його повністю.

06 грудня 2021 року Державна податкова служба України прийняла рішення №27525/6/99-00-06-03-01-06, яким залишила скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» без розгляду, а рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 08 липня 2021 року № про застосування фінансових санкцій без змін.

Не погоджуючись із рішенням Головного управління ДПС у Львівській області від 08 липня 2021 року № про застосування фінансових санкцій, уважаючи його протиправним, позивач звернувся з цим позовом у суд.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належними та достовірними доказами доведено порушення позивачем вимог абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», що має наслідком відповідальність, установлену абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР, а тому оскаржуване рішення ГУ ДПС у Львівській області від 08 липня 2021 року № про застосування фінансових санкцій є законним та обґрунтованим.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині питання дотримання відповідачем порядку проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з направленнями №843/07-16-07-06 від 05 травня 2021 року та№ 844/0716-09-01 від 05 травня 2021 року з 06 травня 2021 року по 14 травня 2021 року проведено перевірку господарської одиниці: магазин-склад, що розташована за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 87-89, суб`єкта господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» (юридична адреса: вул. Колгоспна, 25Д, м. Хуст, Закарпатська область).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпункти 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачають, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків/особи (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

За змістом пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Аналіз вищезазначених правових норм дає суду підстави для висновку, що обов`язковими обставинами (передумовами) для проведення фактичної перевірки згідно підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є отримання в установленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Отже, зазначений пункт передбачає декілька підстав для призначення фактичної перевірки.

При цьому, з аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У спірних правовідносинах, на думку колегії суддів, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону № 481/95-ВР покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Колегія суддів зазначає, що підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Отже, контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкта з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 500/1331/21, від 03 листопада 2022 року у справі № 320/8042/21, від 11 липня 2022 року у справі № 120/5728/20-а, від 17 травня 2022 року у справі № 520/592/21, від 05 квітня 2023 року у справі № 200/1354/21-а.

Зі змісту встановлених обставин справи, а також наказу вбачається, що контролюючий орган фактично призначив перевірку з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів на підставі підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.7 статті 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно з наказом, направленням та актом перевірки, фактична перевірка проведена двома особами контролюючого органу у присутності комірника з врученням до її проведення наказу, направлень на перевірку та пред`явленням службових посвідчень, про що свідчить підпис комірника, що підтверджується актом фактичної перевірки № 4829/16/17РРО/36731785 від 14 травня 2021 року, в якому, зокрема, зазначено про те, що до нього додаються пояснення та фотокопії. Так, разом з відзивом на позовну заяву представник відповідача долучила до матеріалів справи чорно-білі фотокопії, на яких зображені чотири пляшки з алкоголем без марок акцизного податку, на етикетці однієї з яких проглядається назва «Paso del Sol». Також представник відповідача долучила копію пояснень особи, який є комірником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1». Вказана особа пояснює, що під час перевірки виявлено одну пляшку коньяку «Белый Аист» та три пляшки вина «Paso del Sol» без акцизних марок встановленого зразка, та зазначає причину їх відсутності.

З наведеного вище можна дійти висновку про те, що перед початком перевірки посадовими особами ДПС пред`явлені документи, визначені пунктом 81.1 статті 81 ПК України. Посадові особи відповідача були допущені до проведення перевірки.

Таким чином, будь-яких порушень проведення перевірки судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податковим органом правомірно прийнято наказ про проведення фактичної перевірки та проведено перевірку.

Щодо висновків суду першої інстанції про правомірність прийняття спірного рішення про застосування фінансових санкції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пп.19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України регулює Закон №481/95-ВР.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За змістом ч.1 ст.16 Закону №481/65-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (частина 1 статті 17 Закону № 481/65-ВР).

Згідно з абз.19 ч.2 ст.17 Закону №481/65-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством заборонено виробництво, зберігання, транспортування та реалізацію алкогольних напоїв, що підлягають маркуванню, без марок акцизного податку встановленого зразка.

Ч.4 ст.17 Закону № 481/65-ВР передбачає, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Так, Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі Порядок № 790).

Відповідно до п.2,3 Порядку №790 фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно з абз.1 - 3 п.5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

За змістом абз.1 п.6 Порядку №790 рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним (ДПС та її територіальні органи), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держпродспоживслужби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України №1» податковим органом встановлено зберігання алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими згідно з підпунктом 226.9 статті 226 ПК України, а саме: зберігання позивачем на складі за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 87-89 алкогольних напоїв (трьох пляшок вина «Paso del Sol» та однієї пляшки коньяку «Белый Аист») без марок акцизного податку встановленого зразка, що є порушенням вимог абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР та має наслідком відповідальність, установлену абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

08 липня 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області від 08 липня 2021 року № прийнято рішення про застосування фінансових санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка згідно із абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Матеріалами справи стверджується, що на підтвердження вищевказаного правопорушення контролюючим органом долучено чорно-білі фотокопії, на яких зображені чотири пляшки з алкоголем без марок акцизного податку, на етикетці однієї з яких проглядається назва «Paso del Sol», а також копію пояснень ОСОБА_2 , який є комірником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1», у яких останній, зокрема, пояснює, що під час перевірки виявлено одну пляшку коньяку «Белый Аист» та три пляшки вина «Paso del Sol» без акцизних марок встановленого зразка, та зазначає причину їх відсутності.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, наведеними вище доказами підтверджується факт зберігання позивачем на складі за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 87-89 алкогольних напоїв (трьох пляшок вина «Paso del Sol» та однієї пляшки коньяку «Белый Аист») без марок акцизного податку встановленого зразка, що є порушенням вимог абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР та має наслідком відповідальність, встановлену абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Крім того, доводи позивача на те, що контролюючим органом не надано жодних доказів за участі представника чи уповноваженої особи на підтвердження вищевказаних обставин є безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеними мотивами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву фотографії відповідають критеріям належності, достатності, достовірності та допустимості доказів, оскільки про їх наявність зазначено в акті фактичної перевірки, такі є додатком до нього, тому суд оцінює ці фотокопії разом з іншими доказами, про які згадано вище, та такі в сукупності підтверджують факт вчинення позивачем порушення вимог абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими пояснення позивача про те, що відповідачем при проведенні перевірки використано податкову інформацію, яка не визнається належним доказом і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, так як відповідачем долучено чеки, які були сформовані позивачем під час проведення розрахунків за продані товари. Крім того, позивачем не надано суду доказів на спростування зазначеної в касових чеках інформації.

Щодо доводів апелянта про порушення посадовими особами контролюючого органу, які проводили фактичну перевірку, процедури ознайомлення з результатами такої перевірки, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з абз.1,2 п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Пункт 86.5 ст.86 ПК України передбачає, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відповідно до абз.1 п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Таким чином, платник податків має право у разі незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем його отримання подати до контролюючого органу, який проводив перевірку, свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності.

Як вбачається зі змісту акту фактичної перевірки від 14 травня 2021 року № 4829/16/17РРО/ НОМЕР_1 , такий складено у присутності директора Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» Ковшик Світлани Іванівни (а.с.9).

При цьому, головними державними-ревізорами інспекторами Мошаком Володимиром Івановичем та Гірічем Михайлом Михайловичем складено акт відмови платника податків (його представника або особи, яка фактично проводить розрахункові операції) про результати фактичної перевірки про те, що після ознайомлення з актом перевірки від 14 травня 2021 року, номер бланку №000992 директор Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України №1» Ковшик Світлана Іванівна відмовилася від його підписання. Зазначений акт контролюючий орган надіслав на адресу позивача засобами поштового зв`язку, який, як стверджує позивач, він отримав 01 червня 2021 року (а.с.12).

Крім того, після отримання акта фактичної перевірки позивач надіслав засобами поштового зв`язку до Головного управління ДПС в Закарпатській області заперечення до акта фактичної перевірки від 14 травня 2021 року №000992, в яких заперечив щодо зберігання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України №1» алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, оскільки доказів такого зберігання контролюючим органом не надано.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, право позивача, передбачене пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України не порушено, крім того позивачем після отримання акта фактичної перевірки реалізовано право щодо незгоди з його висновками й встановленими у ньому фактами, шляхом подання заперечення на акт перевірки.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення прийнято контролюючим органом з урахуванням строку на реалізацію позивачем права, встановленого пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України на подання до контролюючого органу, який проводив перевірку, своїх заперечень та додаткових документів і пояснень, зокрема, але не виключно, документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності, тобто не передчасно; інші недоліки акта фактичної перевірки, про які вказує позивач не є суттєвими, не нівелюють результатів проведеної перевірки та не призводять до протиправності оскаржуваного рішення.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем належними доказами підтверджено зберігання позивачем алкогольних напоїв, що вважаються немаркованими, чим порушено вимоги абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР, а тому оскаржуване рішення про застосування фінансових санкції прийняте з дотриманням норм чинного законодавства та підстави для їх скасування відсутні.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України №1" залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у справі № 380/1466/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 26 лютого 2024 року.