Справа № 420/1999/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1999/24
У Х В А Л А

26 лютого 2024 року м. Одеса
До Одеського окружного адміністративного суду 17 січня 2024 року надійшла позовна заява приватного малого підприємства «КОРСАР», фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННА БЕСАРАБІЯ» до Одеської обласної державної (військової) адміністрації, оперативно-стратегічного угрупування військ «Одеса», військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу, в якій позивачі просить суд:
1.Визнати протиправним та скасувати спільний наказ Одеської обласної державної (військової) адміністрації та оперативно-стратегічного угрупування військ «Одеса» №11 від 15.07.2023 «Про деякі заходи правового режиму воєнного стану щодо забезпечення потреб воєнної частини НОМЕР_2 »;
Ухвалою суду від 22 січня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяві із наведенням позовних вимог у відповідності до приписів ст.5 КАС України, наданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та надання доказів про сплату судового збору у сумі 4037,00 грн кожним позивачем.
05.02.2024 до суду надійшла заява (вх..№5003/24) представника позивача адвоката Чернієнка О.В., про усунення недоліків позовної заяви з додатком квитанцій про сплату судового збору та з додатком позовної заяви в якій позовні вимоги викладені в такій редакції:
1. Визнати протиправним та скасувати спільний наказ Одеської обласної державної адміністрації Одеської обласної військової адміністрації та Оперативно-стратегічного угруповування військ «Одеса» № 11 від 15.07.2023 року «Про деякі заходи правового режиму воєнного стану щодо забезпечення потреб воєнної частини A3880»;
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 утриматись від вчинення дій з подальшого безоплатного вилучення та використання вищенаведеного майна.
Органом дізнання в своїх процесуальних документах не заперечувався той факт, що їм не було відомо хто є власником вилученого майна. Разом з цим, ТОВ «Південна Бесарабія» не могло надати документи, що підтверджують право власності на вилучене майно, адже товариство не є власником такого майна, а також не зобов`язане виконувати зазначену вимогу дізнавача тому, що це не передбачено вимогами КПК України (тимчасово вилучене майно повертається особі (ам) в якої воно було вилучене - ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України).
Позивачі вважають, що вищенаведений наказ № 11 від 15.07.2023 є протиправним та підлягає скасуванню оскільки знаряддя лову не є потужностями у розумінні Закону України № 771/97-ВР від 23.12.1997 року, адже вони призначені для добування живої риби, в той час як потужностями визнається, зокрема, обладнання та інші засоби, що використовуються у виробництві та/або обігу свіжої, охолодженої або замороженої риби, молюсків і ракоподібних за виключенням тварин, які не призначені для споживання людиною живими. Більш того, термін «об`єкти санітарних заходів» не включає терміну харчовий продукт тваринного походження. Водночас, з метою встановлення та перевірки факту наявності y ТОВ «Південна Бесарабія» певних потужностей, що можуть використовуватись для потреб оборони відповідачі мали здійснити запит до компетентного органу державної реєстрації потужностей.
Крім того, відповідачі були зобов`язані встановити та перевірити факт наявності у ТОВ «Південна Бесарабія» певних потужностей шляхом направлення до товариства листів, запитів та отримання документів, що підтверджують наявність таких потужностей. Проте, жодних дій для встановлення та перевірки факту наявності потужностей саме у ТОВ «Південна Бесарабія», що можливо використовувати, здійснено не було. Можливість здійснювати використання потужностей та трудових ресурсів підприємств, установ і організацій усіх форм власності для потреб оборони в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб не звільняє відповідачів від обов`язку встановити осіб чиї права тимчасово обмежуються, перевірити наявність у них права, що підлягає тимчасовому обмеженню та не звільняє їх від обов`язку встановити чи дійсно майно, що використовується підпадає під поняття потужності.
Отже, з наданої відповіді начальника СД відділення поліції №1 слідує, що орган досудового розслідування погодився з обов`язком повернення майна особі у якої воно було вилучено - ТОВ «ПІВДЕННА БЕСАРАБІЯ», проте, всупереч ч. 1 ст. 222 КПК України та у зв`язку з небажанням повертати вилучене майно здійснив розголошення відомостей досудового розслідування. В контексті викладеного наголошуємо на тому, що до ТОВ «ПІВДЕННА БЕСАРАБІЯ» ніхто з командування в/ч НОМЕР_2 , Одеської обласної військової адміністрації, командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою уточнення даних про його власників та подальшого вилучення майна письмово та усно не звертався. Оскаржуваний наказ був виданий максимально швидко, без встановлення власників майна, у вихідний та не робочий день (субота 15.07.2023), з тією метою щоб вилучене майно не встигли повернути особі в якої воно вилучалось ТОВ «ПІВДЕННА БЕСАРАБІЯ».
Як наголошувалось вище вилучення майна відбулось без складання відповідного акту, проведення оцінки вилученого майна, що позбавляє його власників отримати подальшу компенсацію за вилучене майно. Зазначені порушення допущення з метою якнайшвидшого вилучення майна та не повернення його дізнавачем, щоб ТОВ «ПІВДЕННА БЕСАРАБІЯ» не встигло отримати вилучене майно та виконати зобов`язання з повернення майна його законним власникам. Позивачі усвідомлюють, що вказане майно можливо дійсно потрібне для захисту та оборони держави, проте, власники майна мають право отримати відповідну компенсацію за вилучене майно і цьому передує правильне оформлення процедури вилученого майна. Дана процедура також була порушена та не дотримана з метою ухилення від подальшої оплати вартості вилученого майна його власникам, саме з цією метою у оскаржуваному наказі використане формулювання «використовувати потужності Товариства....» з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 8 ЗУ № 389-VIII від 12.05.2015 року.
Виходячи з викладеного, позивачі звернулись до суду з даним позовом.
Дослідивши отриману редакцію позовної заяви, доходжу до висновку, що наразі вона відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.
Враховуючи висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 24.03.2020 року по справі № 818/607/17 (пункт 36), вважаю, що зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудний Одеському окружному адміністративному суду.
Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені ст. 170 КАС України, - відсутні.
Частиною 1 статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до п.10 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з п.4 ч.4 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.7 ст.262 КАС України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Отже, дана справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
При цьому, керуючись ст.49 КАС України, на даному етапі суддя не знаходить підстав для залучення до участі у справі третьої особи.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці з 01.02.2024 по 16.02.2024 та проходження навчання у Національній школі суддів України з 19.02.2024 по 23.02.2024, ухвала постановлена 26.02.2024.
Керуючись ст.ст. 12, 160, 161, 171, 248, 257, 262, 268-269 КАС України, суддя
Прийняти до розгляду позовну заяву приватного малого підприємства «КОРСАР», фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННА БЕСАРАБІЯ».
Відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою приватного малого підприємства «КОРСАР», фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННА БЕСАРАБІЯ» до Одеської обласної державної (військової) адміністрації, оперативно-стратегічного угрупування військ «Одеса», військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу.
Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті справи.
Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Суд зазначає, що у випадку направлення до суду, у встановлених КАС України випадках заяв по суті справи з доказами по справі, шляхом направлення їх засобами поштового зв`язку, необхідно повідомити суд на його електрону адресу, телефон, факс про надіслання відповідних заяв засобами поштового зв`язку.
У разі неотримання судом відповідних заяв та доказів з урахуванням встановлених нормативів строків пересилання поштових відправлень та відсутності повідомлень іншими засобами зв`язку, суд буде вирішувати питання про подальший розгляд справи у встановлені в ухвалі суду строки.
Копію ухвали направити сторонам у справі, разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов`язки.
Справа розглядатиметься суддею одноособово.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА