Справа № 160/28374/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради про визнати рішення протиправним, скасування його та зобов`язання вчинити певні дії,-
31 жовтня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради з вимогами:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішення Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР», оформлене актом огляду МСЕК № 1174 від 26.06.2023 року, про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності є необґрунтованим та таким, що підлягає скасування, оскільки складено з порушення процедури прийняття, без належного дослідження медичних документів, обстеження стану здоров`я позивача, врахування даних лабораторних та інших досліджень, проведених у військово-медичних лікарських закладах. Вважає, що сукупність захворювань (неврологічне захворювання хребта, цукровий діабет, гіпертонічна хвороба, інше) дають можливість встановити йому II групу інвалідності. Отже, на думку позивача, відповідачем, внаслідок неповного дослідження медичних документів, не враховані усі наявні у позивача захворювання та ускладнення, які призвели до обмеження функцій організму, у зв`язку із чим невірно визначено ступінь обмеження життєдіяльності, в тому числі працездатності та здатності до фізичних, психічних навантажень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 провадження у справі відкрито та ухвалено здійснювати розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
26.12.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 26 червня 2023р. позивач був первинно оглянутий обласною МСЕК № 2 та визнаний особою з інвалідністю третьої групи (захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби), строком на 1 рік, враховуючи помірне обмеження життєдіяльності. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби». На момент огляду ОСОБА_1 з рішенням МСЕК був згодний, ніяких претензій не висловлював. Згодом, у зв`язку із його зверненням на Гарячу лінію голови Дніпропетровської облдержадміністрації щодо незгоди з рішенням МСЕК, позивач був направлений на обстеження до неврологічного відділення клініки ДУ «УкрДержНДІ МСПІ МОЗ України», де перебував з 26.07.2023р. по 11.08.2023р. Після були експертами було встановлено наступне: «Ступені обмеження життєдіяльності наступні: до трудової діяльності - 0-1 ст., до самообслуговування - 0-1 ст., до самостійного пересування - 0 ст., до спілкування - 0 ст., до орієнтації - 0 ст., до контролю за своєю поведінкою - 0 ст. Даних для зміни рішення МСЕК про встановлення III (третьої) групи інвалідності немає». З урахуванням вищевказаного консультативного висновку ДУ «УкрДержНДІ МСПІ МОЗ України», рішення обласної МСЕК № 2 підтверджено і залишено без змін. 26 вересня 2023 р. ОСОБА_1 надав до обласної МСЕК № 2 витяг з протоколу Регіональної ВЛК (протокол № 3132 від 07.07.2023р.), на підставі якого 26.09.2023р. рішенням обласної МСЕК № 2 ОСОБА_1 змінено причину інвалідності на «захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини». Вищевказані діагноз та причинний зв`язок травми та захворювань встановлені на підставі Довідки військово-лікарської комісії (ВЛК). Щодо інших захворювань, на які страждає позивач, то зауважимо, що вони також пов`язані з проходженням військової служби, однак за даними витягом з протоколу засідання 18 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 3132 від 07 липня 2023 р. виявлені мінімальні функціональні порушення, що обмежують життєдіяльність хворого в легкому ступені у зв`язку з цими захворюваннями, та не дають підстав для встановлення групи інвалідності згідно діючого чинного законодавства. Вказана правова та медична позиція ґрунтується на ''Положенні про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 р., де в абз.9-11 пункту 27 встановлено, що "...Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.
19.01.2024 за (вх..№6055/24) на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 25.12.2023 по 16.02.2024 у творчій відпустці та з 19.02.2024 по 23.02.2024 на періодичному навчанні, розгляд справи здійснено 26.02.2024.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 23.03.2022 року по 01.04.2023 року перебував на військовій службі ЗСУ військова частина НОМЕР_1 на посаді стрілець - гранатометник.
26 червня 2023р. позивач був первинно оглянутий у Комунальному закладі "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради МСЕК № 2 та актом огляду МСЕК № 1174 від 26.06.2023 року визнаний особою з інвалідністю третьої групи (захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби), строком на 1 рік, враховуючи помірне обмеження життєдіяльності. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби».
Згодом, у зв`язку зі зверненням позивача на Гарячу лінію голови Дніпропетровської облдержадміністрації щодо незгоди з рішенням МСЕК № 1174 від 26.06.2023 року, позивач був направлений на обстеження до неврологічного відділення клініки ДУ «УкрДержНДІ МСПІ МОЗ України», де перебував з 26.07.2023р. по 11.08.2023р.
26 вересня 2023 р. ОСОБА_1 надав до обласної МСЕК № 2 витяг з протоколу Регіональної ВЛК (протокол № 3132 від 07.07.2023р.), на підставі якого 26.09.2023р. рішенням обласної МСЕК № 2 № 1744 від 26.09.2023 року ОСОБА_1 змінено причину інвалідності на «захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини».
Вищевказані діагноз та причинний зв`язок травми та захворювань встановлені на підставі Довідки військово-лікарської комісії (ВЛК).
Згідно вказаного акта, позивач скаржився в тому числі на (неврологічне захворювання хребта, цукровий діабет, гіпертонічна хвороба, інше), що дають можливість встановити йому II групу інвалідності.
Також 03.11.2023 Центральною МСЕК МОЗ України було складено акт № 1177 огляду мед.експертної справи по оскарженню рішення обласної МСЕК №1744 від 26.09.2023, яким встановлено діагноз згідно з МКХ-10: G 54.4 Основний: Хронічна попереково-крижова радикулонатія, легкий млявий парез тильних згиначів обох стоп, порушення функції тазових органів по типу затримки на тлі остеохондроза хребта, кил дисків L4- S1. Лямінектомія, транспедикулярна фіксація L4-L5 14.12.2022р. Супутній: Гіпертонічна хвороба II ст. СН І ст., пов`язані із захистом Батьківщини.
Рекомендовано обласній МСЕК повернутися до розгляду порушеного питання при погіршенні стану здоров`я і наданні нового направлення на МСЕК (форма 088/0).
Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (стаття 3 зазначеного Закону).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 року № 2961-IV (надалі Закон № 2961-IV) медико - соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.
Статтею 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 2.03.1991 року № 875-XII (надалі Закон № 875-XII ) визначено інвалідність як міру втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.
Згідно зі статтею 7 Закону України від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній інвалідом, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. Також визначається причина інвалідності та час її настання.
Проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення).
Згідно з пунктом 3 Положення медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ) і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у містах Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні (пункт 4 Положення).
Відповідно до пункту 6 Положення висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.
Комісія складається з представників МОЗ, Міністерства соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби Служби безпеки України (далі - СБУ) та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери (пункт 10 Положення).
В силу вимог п. 12 Положення, до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії віднесено надання лікарям комісій консультаційної допомоги з питань проведення медико-соціальної експертизи: проведення у складних випадках огляду осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.
Згідно з пунктом 23 Положення у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або інвалід має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.
Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ, яке за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер (пункт 24 Положення).

Відповідно до пункту 25 Положення рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розлад функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється І, II чи III група інвалідності.

Пунктом 27 вказаного Положення визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.

Особи з інвалідністю II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561 (надалі Інструкція №561), при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер .

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII ( надалі - Закон № 2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1-2 Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначений в Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ).

Разом з тим відповідно до п.2.5 Інструкції №561 повторний огляд інвалідів проводиться згідно з пунктом 22 Положення про МСЕК № 1317, а саме повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Відповідно до п.23-25 Положення Про МСЕК № 1317 - «У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії і письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення. Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико - соціальної експертизи.

Відповідно до п.п. 6.13 п. 6 та абзацу 23 п.п. 8.8 п. 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, Міністерство охорони здоров`я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення.

Відповідно до абзацу третього пункту 22 Положення Про МСЕК № 1317, особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі:

- наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку,

- анатомічних дефектів,

- стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму,

- неефективності реабілітаційних заходів,

- неможливості відновлення соціальної адаптації,

- несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням

- реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю, а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також частиною тринадцятою статті 7 Закону України № 2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" встановлено, що особам, які внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, отримали ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково) та на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності, але не вище I групи. Переогляд з метою підвищення групи інвалідності таким особам відбувається на підставі особистої заяви особи з інвалідністю або її законного представника у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності особи з інвалідністю або за рішенням суду.

При цьому розділом ІІІ Інструкції №561 встановлено перелік захворювань, дефектів, необоротних морфологічних станів, порушень функцій органів та систем організму, при яких група інвалідності встановлюється без строку переогляду, тобто безстроково.

Підпунктами 3.3.4 і 3.3.5, п. 3.3. Інструкції № 561 визначено, що група інвалідності II встановлюється при таких захворюваннях: параліч нижньої кінцівки, виражений верхній або нижній парапарез, виражений геміпарез. Виражений верхній або нижній парапарез, виражений геивпарез.

Як встановлено судом, позовні вимоги обґрунтовані наявністю захворювань (неврологічне захворювання хребта, цукровий діабет, гіпертонічна хвороба, інше), що дають можливість встановити йому II групу інвалідності., що не було належним чином встановлено в акті огляду медико-соціальною експертною комісією № 1174 від 26.06.2023 року.

Згідно з актом огляду медико-соціальною експертною комісією № 1174 від 26.06.2023 року визначено, що позивач скаржився в тому числі на шум в голові, сухість в роті, біль в серці, біль в хребту та інше.

26 вересня 2023 р. ОСОБА_1 надав до обласної МСЕК № 2 витяг з протоколу Регіональної ВЛК (протокол № 3132 від 07.07.2023р.), на підставі якого 26.09.2023р. рішенням обласної МСЕК № 2 № 1744 від 26.09.2023 року ОСОБА_1 змінено причину інвалідності на «захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини».

Витягом з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 3132 від 07 липня 2023 року визначено, що захворювання солдата ОСОБА_1 1968 р.н.: - «Наслідки операції: (14.12.2022) - інтерламінектомії, медіанної фасетектомії, форамінотомії L4-L5, Іранспедикулярної стабілізації L4-L5 системою NX-Medical з`приводу стенозу хребтового каналу на рівні L4- L5, спондилолистезу L4-L5 І ступеню, парамедіанної кили диску L4-L5 з каудальною міграцією у вигляді вертеброгенного больового та м`язово-тонічного синдрому з тривалим перебігом, вираженими статико-динамічними порушеннями функції хребта та ходи, радикулопатії L5 корінця ліворуч, порушень тазових органів по типу затримки сечі зі значним порушенням функції», що підтверджено медичними та військово-обліковими документами ЗАХВОРЮВАННЯ ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. «Гіпертонічна хвороба першої стадії. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН 0. Цукровий Діабет II тип, інсуліпонезалежний, середнього ступеню важкості, субкомпенсований» - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Згідно вказаного акта, позивач скаржився в тому числі на (неврологічне захворювання хребта, цукровий діабет, гіпертонічна хвороба, інше), що дають можливість встановити йому II групу інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було оскарженню рішення обласної МСЕК №1744 від 26.09.2023.

03.11.2023 Центральною МСЕК МОЗ України було складено акт № 1177 огляду мед.експертної справи по оскарженню рішення обласної МСЕК №1744 від 26.09.2023, яким встановлено діагноз згідно з МКХ-10: G 54.4 Основний: Хронічна попереково-крижова радикулонатія, легкий млявий парез тильних згиначів обох стоп, порушення функції тазових органів по типу затримки на тлі остеохондроза хребта, кил дисків L4- S1. Лямінектомія, транспедикулярна фіксація L4-L5 14.12.2022р. Супутній: Гіпертонічна хвороба II ст. СН І ст., пов`язані із захистом Батьківщини.

Рекомендовано обласній МСЕК повернутися до розгляду порушеного питання при погіршенні стану здоров`я і наданні нового направлення на МСЕК (форма 088/0).

Суд звертає увагу на те, що позивач наполягає в позові на встановленні йому за рішенням МСЕК інвалідності II групи, «Захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини».

При цьому, суд дослідивши матеріали справи, звертає увагу на те, що відповідно до статті 7 Закону України № 2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" Медико-соціальні експертні комісії визначають: ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності, причину, зв`язок і час настання інвалідності громадян, які постраждали внаслідок політичних репресій або Чорнобильської катастрофи, військової агресії Російської Федерації проти України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є повноваженнями відповідних комісій та вимагає наявності медичної освіти та спеціальних знань.

Завданням суду, при розв`язанні зазначеного спору, є перевірка дотримання медико-соціальною експертною комісією встановленого законом порядку проведення експертизи та відповідність її дій та рішень положенням спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини у даній справі.

Так рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Частиною 2 ст.9 КАС України перебачена можливість для суду виходу за межі позовних вимог коли це є необхідним для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Крім того, на думку суду, така можливість виходу за межі заявлених вимог може мати місце, коли позивач невдало або некоректно сформував свої позовні вимоги, як такі, що не відповідають встановленим вимогам законом щодо цього предмету позову.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідність зобов`язати Комунальний заклад «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, , провести повторний огляд ОСОБА_1 на предмет встановлення йому другої групи інвалідності із визначенням причини інвалідності: захворювання, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, у відповідності до вимог п.3.3.4 і п.3.3.5 Інструкції про встановлення груп інвалідності затвердженій Наказом МОЗ України № 561 від 05.09.2011 року.

При цьому, суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасувати індивідуальний акт, а саме рішення Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, , викладене в Акті огляду МСЕК № 1174 від 26.06.2023 року, в частині встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності, яке не відповідає п.3.3.4 і п.3.3.5 Інструкції про встановлення груп інвалідності затвердженій Наказом МОЗ України № 561 від 05.09.2011 року, оскільки з обгрунтування позовних вимог позивача неможливо встановити, яке саме рішення необхідно скасувати, в чому суть даного рішення та коли воно приймалось, а акт № 1174 огляду медико-соціальною комісією від 26.06.2023 року, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а містить лише інформативний характер про результати перегляду медичних документів позивача.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_2 ) до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради (пл. Соборна, буд. 14, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49005; ІК в ) про визнати рішення протиправним, скасування його та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальний заклад «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, , провести повторний огляд ОСОБА_1 на предмет встановлення йому другої групи інвалідності із визначенням причини інвалідності: захворювання, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, у відповідності до вимог п.3.3.4 і п.3.3.5 Інструкції про встановлення груп інвалідності затвердженій Наказом МОЗ України № 561 від 05.09.2011 року.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 лютого 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков