Справа № 134/1576/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 лютого 2024 р. Справа № 134/1576/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Комара П.А.,

за участі

секретаря судового засідання: Левчук В.О.

позивача: ОСОБА_1

представників позивача: Чудака В.Д., Пенькас В.М.

відповідачів: Василишина В.В., Томашенка О.А., Дмитрук Ю.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Василишина Віктора Вікторовича, ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Томашенка Олега Андрійовича, головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду за підсудністю з Крижопільського районного суду Вінницької області надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Василишина Віктора Вікторовича, ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Томашенка Олега Андрійовича, головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Згідно прохальної частини позову позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 , ПОГСП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області про адміністративне затримання, яке було оформлене ОСОБА_3 протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №157256 від 30.08.2023;

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 , ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області та ОСОБА_3 , ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області, а саме щодо:

застосування фізичної сили при затриманні;

застосування спеціального заходу у вигляді кайданок;

безпідставного поміщення до службового автомобіля поліції та доставлення позивача до ВП №1 Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області;

не роз`яснення позивачу підстав і мети адміністративного затримання;

не роз`яснення позивачу прав та обов`язків передбачених ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про права на отримання безоплатної вторинної допомоги відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" під час адміністративного затримання;

неповідомлення родичів про адміністративне затримання;

порушення прав щодо правової допомоги адвоката.

- визнання незаконним внесення позивача в базу ІТС ІПНП МВС України як особа, яка перебуває у розшуку та зобов`язати ГУНП у Вінницькій області виключити ОСОБА_1 з бази ІТС ІПНС МВС України як особу, яка перебуває у розшуку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 30.08.2023 о 11:19 год без жодних законних для того підстав працівниками поліції було застосовано до нього фізичну силу, спеціальних захід у вигляді кайданок, безпідставне поміщення до службового автомобіля поліції та доставлення до ВП №1 Тульчинського РВП ГУПН у Вінницькій області, де складено протокол про адміністративне затримання серії АЗ №157256. На переконання ОСОБА_1 , дії відповідачів є протиправними, а протокол про адміністративне затримання підлягає скасуванню. Крім того, позивач непогоджується із внесенням його до бази ІТС ІПНП МВС України як особи яка перебуває у розшуку.

В матеріалах справи містяться відзиви відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які було подано до Крижопільского районного суду 27.09.2023. Відповідо до змісту яких відповідачі заперечили проти позовних вимог.

Представник ГУНП у Вінницькій області також подала відзив на позовну 03.10.2023, який повністю відтворює зміст відзивів відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 26.10.2023 справу прийнято до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09.11.2023.

Ухвалою від 09.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 22.11.2023.

Ухвалами від 14.11.2023 та 16.11.2023 допущено ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Василишина Віктора Вікторовича та ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Томашенка Олега Андрійовича до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

21.11.2023 на адресу суду представник ГУ НП у Вінницькій області подано до суду докази у справі щодо доставляння позивача за вчинення адміністративного правопорушення для складання протоколів про адміністративних правопорушень.

У судовому засіданні оголошено перерву о 29.11.2023 у зв`язку із завершенням часу, що відведений для судового засідання.

Ухвалою від 28.11.2023 допущено ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Василишина Віктора Вікторовича та ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Томашенка Олега Андрійовича до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засідання судом, у зв`язку із технічною неможливістю переглянути відеозаписи з бодікамер відповідачів та необхідністю особистої участі допущено ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Василишина Віктора Вікторовича та ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Томашенка Олега Андрійовича до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оголошено перерву до 13.12.2023.

У судовому засіданні 13.12.2023 судом досліджено письмові докази та записи з бодікамер відповідачів. У судовому засіданні оголошено перерву до 21.12.2023.

Справу знято з розгляду 21.12.2023 у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Справу призначено до розгляду на 27.12.2023.

У судовому засіданні 27.12.2023 суд усною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання постановив викликати у якості свідків для надання пояснень наступних осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

У судовому засідання 11.01.2024 судом було допитано свідків, які надали наступні пояснення щодо відомих їм обставин, які стосуються предмету спору.

Свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що проходив військову службу на Херсонському та Мар`янському напрямках в зоні бойових дії, має контузію, що призвело до проблем з пам`яттю. Станом на дату судового засідання проходить військову службу в Тульчинському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на посаді гранатометника 1 відділення 2 взводу роти охорони другого відділу за званням "старший солдат". У день події, а саме 30.08.2023, за наказом командира призначений до патрулювання зі встановлення осіб, які порушують законодавство про оборону, мобілізаційну підтримку та мобілізацію. Знаючи, що громадянин ОСОБА_1 перебуває на олійні та відмовлявся від вручення йому повітки, зателефонував до ОСОБА_5 для сприяння у врученні позивачу повістки. Свідок разом зі своїми колегами молодшим сержантом ОСОБА_13 та старшим сержантом ОСОБА_14 майже одночасно з працівниками поліції прибули на адресу олійні позивача. Громадянин ОСОБА_1 відмовлявся від отримання повістки, ігнорував вимоги працівників РТЦК та СП та поліції, нецензурно висловлювався в їх бік. У зв`язку із чим ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Василишином В.В. та ОСОБА_5 вжито до позивача за злісну непокору працівникам поліції спеціальних заходів.

Свідок ОСОБА_15 , який проходить військову службу в РТЦК та СП на оповіщенні. В день події проводив оповіщення громадян згідно списків ухилянтів. Знаючи характер позивача, разом з колегами вирішили попросити допомоги у працівників поліції у сприянні у врученні повістки ОСОБА_1 . Оскільки позивач чинив опір та категорично відмовлявся від вручення повістки, а також відмовлявся добровільно їхати до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинив грубу непокору працівникам поліції, його було доставлено до відділку поліції для складання відповідних протоколів.

Свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що проходить службу в Крижопільському РТЦК та СП №2 на посаді помічника гранатометника. Щодо відомих йому обставин повідомив, що він разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 23.08.2023 приїжджали для оповіщення військовозобов`язаних осіб в будівлю "Олійні", що належить позивачу. ОСОБА_1 запропонував працівникам центру комплектування вийти на вулицю, щоб не лякати працівників. Під час розмови він вихопив з рук працівника центру комплектування повідомлення та список ухилянтів, порвавши їх кинув в лице працівникам групи. При цьому нецензурно висловлювався у їх бік. У зв`язку із зазначеним, 23.08.2023 було складено Акт відмови в отриманні повістки для проходження військово-лікарської комісії. Також свідок повідомив, що про обставини події 30.08.2023 йому нічого невідомо, оскільки він присутнім не був.

Наступним було допитано свідка ОСОБА_19 , який повідомив суд, що несе службу у 2 Відділі Тульчинського РТЦК та СП з 25.08.2023. За наказом командира 30.08.2023 його та 2 працівників РТЦК та СП призначено до оповіщення громадян. Прибувши до "Олійні" викликали працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для сприяння врученню повістки позивачу. ОСОБА_1 під час розмови з працівниками центру комплектування та поліції вів себе визиваюче, не звертав уваги на групу, чинив супротив діям працівників поліції, а також намагався сховатися в приміщенні млину. Зважаючи на такі дії позивача, працівниками поліції застосовано до нього кайданки та доставлено до відділку поліції. Свідок звернув увагу суду, що на його думку, відповідачі не перевищували своїх повноважень та діяли відповідно до закону.

Свідок ОСОБА_18 - помічник гранатометника 2 взводу 2 Відділу Кижопільського РТЦК та СП, у своїх поясненнях зазначив, що 23.08.2023 він у складі групи трьох осіб прибули на територію Олійні позивача для оповіщення та вручення повісток працівникам олійні. До групи вийшов позивач та попросив вийти на вулицю для розмови. Згодом приїхав син позивача, який вів себе нетактовно, кричав та нецензурно висловлювався в бік працівників ТЦК, вирвав з рук старшого групи список ухилянті, порвав його та жбурнув в лице працівнику групи. Після чого, ОСОБА_1 та його син закрилися в приміщенні Олійні нікого не впускаючи.

ОСОБА_18 повідом суд, що про вказану подію він разом з іншими учасниками групи доповів керівництву. Старшим групи складено Акт про відмову в отримані повістки ОСОБА_1 від 23.08.2023.

Свідок ОСОБА_17 - старший солдат ІНФОРМАЦІЯ_2 розповів суду, що 23.08.2023 він та свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_18 отримали розпорядження від керівництва про оповіщення працівників "Олійні" та сина власника про проходження військово-лікарської комісії. Позивач та його син поводили себе під розмови з працівниками ТЦК нетактовно, від отримання повісток відмовилися про що складено акт.

В ході судового розгляду позивач та його представники надали пояснення стосовно суті спору, просили адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідачі та представник ГУНП у Вінницькій області заперечили проти позову та просили у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін та свідків, безпосередньо дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, суд встановив, що 03.07.2023 та 23.08.2023 працівниками Тульчинського РТЦК та СП складено Акти про відмову в отриманні повістки для проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1

05.07.2023 та 28.08.2023 начальником другого відділу Тульчинського РТЦК та СП відповідно до ст. 259 КУпАП до відділення поліції №1 Тульчинського РВП надіслано звернення щодо доставлення осіб, які вчинити адміністративні правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП для складання адміністративних протоколів, серед списків яких значився ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного, відомості про ОСОБА_1 внесено до інфораційної бази "Блокпост": як особа, що розшукується РТЦК та СП за правопорушення згідно ст. , 210-1 КУпАП.

30.08.2023 працівниками Тульчинського ТЦК та СП гранатометником 1 відділення 2 взводу охорони роти охорони другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим солдатом ОСОБА_20 , старшим стрільцем 2 відділення 3 взводу охорони роти другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшим сержантом ОСОБА_13 та гранатометником 1 відділення 1 взводу охорони роти другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим солдатом ОСОБА_14 проводилися заходи по встановленню осіб, які порушують законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Оскільки службові особи ТЦК та СП не наділені повноваженнями особисто затримувати та доставляти до центрів громадян, які вчинили адміністративне правопорушення, працівники ТЦК викликали поліцейського офіцера громади сектору превенції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та поліцейського офіцера громади сектору превенції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 .

У вказаних працівників поліції на розгляді знаходилося звернення від 25.08.2023 вих№2/2011 ТЦК та СП (Форма 20) щодо доставлення громадян, які вчинити адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпПА, де серед списків громадян значився ОСОБА_1

Поліцейські офіцери громади, прибувши разом із працівниками ТЦК за адресою: АДРЕСА_1 , де розташована олійня-млин, вхід до якої не обмежено для відвідувачів, підійшли до ОСОБА_1 та повідомили йому про те, що він розшукується другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 як особа, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, що підтверджується відомостями інформаційної підсистеми "Блокпост".

У зв`язку із тим, що позивач свідомо уникав спілкування та ігнорував вимоги поліцейський проїхати до РТЦК, намагався виштовхати капітана поліції ОСОБА_21 з приміщення млину, працівниками поліції застосовано до нього фізичну силу та спецзасіб- кайданки. Після чого ОСОБА_1 доставлено до відділку поліції для складання протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання.

У відділенні поліції №1 Тульчинського РВП складено протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 серії АЗ №157256 від 30.08.2023 за порушення ч. 2 ст. 2010-1 КУпАП.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З 24.02.2022 року в України введено воєнний стан та оголошено мобілізацію, що є загальновідомими обставинами та відповідно до ч. 3 ст. 78 КАС України не потребують доказування.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закону), особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 38 зазначеного вище Закону передбачено, що органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічного змісту приписи містяться у п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, зокрема, Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ (додаток 20) здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як уже встановлено судом, на розгляді у відповідачів знаходилося звернення від 25.08.2023 вих№2/2011 ТЦК та СП (Форма 20) щодо доставлення до РТЦК та СП громадян, які вчинити адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпПА, де серед списків громадян значився ОСОБА_1 .

В ході судового розгляду справи судом було досліджено записи з бодікамер працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з яких встановлено, що прибувши разом з працівниками ТЦК до олійні-млину працівники поліції підійшли до позивача та повідомили його про те, що він розшукується ІНФОРМАЦІЯ_3 як особа, яка вчинила адміністративне правопорушення передбачене статтею 210-1 КУпАП та пред`явили вимогу проїхали до РТЦК та СП для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 210 КУпАП. Позивачу було пред`явлено службовий планшет та повідомлено, що його внесено до бази даних "Блокпост" як особу, яка перебуває у розшуку РТЦК та СП, також зачитано його анкетні дані згідно такої бази.

ОСОБА_1 під час розмови з відповідачами телефонував до адвоката, повідомивши його про прибуття працівників поліції, передав слухавку відповідачам. Адвокат з працівниками поліції з невідомих для суду причин не розмовляв, про що ОСОБА_4 повідомив позивача.

В ході бесіди ОСОБА_1 ігнорував вимоги працівників поліції та продовжував займатися своєю роботою, наполягав на тому, що дії працівників поліції суперечать вимогам закону, оскільки у них відсутня письмова постанова про його затримання. Працівниками поліції було неодноразово роз`яснено позивачу, що він перебуває у розшуку РТЦК та СП про що внесено відомості до відповідної спільної з МВС бази даних, однак останній ігнорував вимоги поліцейських, уникав спілкування з ними та не реагував на їх зауваження. В подальшому, ОСОБА_1 погодився на вимоги працівників поліції, однак за деякий час передумав та попрямував до складського приміщення. Поліцейський охорони громади ОСОБА_4 попрямував слідом за позивачем, однак той почав виштовхувати працівника поліції та намагався зачинити двері млину. Такі дії позивача розцінені працівниками поліції як адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 185 КупАП - злісна непокора працівникам поліції. Для припинення правопорушення працівниками поліції до позивача застосовано фізичну силу та спеціальний засіб у вигляді кайданок, поміщено його до службового автомобіля та доставлено до відділу поліції для складання протоколу.

Статтею 43 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

З дослідженого відеозапису судом встановлено, що працівники поліції неодноразово пред`являли позивачу вимогу щодо необхідності проїхати з ними до РТЦК та СП для складання протоколу за ст. 210-1 КУпАП. Також було неодноразово роз`яснено, що пасивний опір з невиконання вимог працівника поліції є правопорушенням відповідно до статті 185 КУпАП "злісна непокора працівникам поліції" та до нього може бути застосовано фізичну силу та спеціальний засіб - кайданки.

Відповідно до вимог частини другої статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», обраний поліцейським захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Відповідно до вимог частин третьої - шостої статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України; обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам; застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди; обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

Як встановлено судом, позивач, вислухавши вимоги працівників поліції, усіляко уникав виконання розпорядження правоохоронців, на неодноразові прохання проїхати до РТЦК та СП на протязі тривалого відрізку часу ігнорував такі пропозиції та виявляв небажання виконувати вимоги працівників поліції. Вимоги відповідачів були наполегливими та неодноразово повтореними.

У відповідності до чинної постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 26.06.92 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Ці положення узгоджуються з положеннями, викладеними у Рішенні Конституційного суду України від 11.10.2011 р. № 10-рп/2011, у якому зазначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, … у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги. Системний аналіз норм Кодексу дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальність лише за злісну непокору законній вимозі працівника міліції

Відповідно до вимог ст. 44 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Статтею 43 Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Зважаючи на неодноразові повторення працівниками поліції вимог позивачу щодо необхідності проїхати до РТЦК та СП для складання відповідного протоколу, які було проігноровано позивачем, а також враховуючи повноваження працівників поліції відповідно до п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, зокрема, Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ (додаток 20) здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку, що відповідачі, застосовуючи до позивача фізичну силу, кайданки, та, відповідно, поміщення до службового автомобіля, діяли відповідно до наданих їх повноважень Законом України "Про Національну поліцію".

Крім того, суд бере до уваги вимоги статті 259 КУПАП відповідно до ч. 1 якої з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено, зокрема, в поліцію.

Так, враховуючи розцінення поліцейськими дій позивача як правопорушення відповідно до ст. 185 КУпАП та, відповідно, відсутність можливості скласти протокол про таке адміністративне правопорушення на місці, поліцейськими доставлено ОСОБА_1 до ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Суд акцентує увагу на тому, що працівниками поліції при поміщенні позивача до службового автомобіля було роз`яснено, що його буде доставлено до відділку поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП. Крім того, з запису портативного відеореєстратора працівника поліції було встановлено судом, що в ході доставлення позивача до ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Василишином В.В. було вкотре роз`яснено йому, що відповідно до бази ІТС ІПНС МВС України громадянин ОСОБА_1 розшукується другим відділом Тульчинського РТЦК та СП як особа, яка вчинила адміністративне правопорушення за ст 210-1 КУпАП.

Зазначене вище спростовує доводи сторони позивача про нероз`яснення йому працівниками поліції підстав та мети адміністративного затримання.

Відповідно до статті 261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Згідно зі статтею 262 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися лише органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративне затримання визначений главою 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376; зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (далі - Інструкція № 1376), відповідно до пункту 1 якого з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо його складення є обов`язковим, порушника може бути доставлено до органу поліції.

У випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, установлення особи, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов у справах про адміністративні правопорушення допускається адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів (пункт 3).

Адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, визначені пунктом 1 частини другої статті 262 КУпАП, проводиться уповноваженими посадовими особами органів поліції (пункт 4).

Протокол про адміністративне затримання (додаток 5) особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, складається згідно зі статтею 261 КУпАП на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне затримання (додаток 6) (пункт 5).

При складанні протоколу про адміністративне затримання в ньому зазначаються, зокрема:

у графі «час і мотиви затримання: припинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, для розгляду справи тощо» - припинення адміністративного правопорушення; інші заходи впливу; складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим; забезпечення своєчасного і правомірного розгляду справи (пункт 6).

Під час складання протоколу про адміністративне затримання посадова особа, що його здійснює, роз`яснює особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та пунктів 2, 10 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1363, під час складання протоколу про адміністративне затримання особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, роз`яснюється її право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги (пункт 7).

Протокол про адміністративне затримання підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмови затриманого підписати протокол про адміністративне затримання у ньому робиться про це відповідний запис (пункт 8).

Відповідно до частини другої статті 261 КУпАП про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляється її родичам, а на її прохання - також власнику відповідного підприємства, установи, організації або уповноваженому ним органу.

Про це в протоколі про адміністративне затримання робиться відповідний запис, зазначаються число, місяць, рік та час, кого повідомлено і в який спосіб.

За неможливості поінформувати родичів та в разі відмови затриманої особи надати інформацію для їх повідомлення про це робиться відповідний запис затриманою особою та посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне затримання, із зазначенням поважних причин (пункт 9).

Так, судом в ході дослідження відеозапису з нагрудної камери ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 о 11:47 год ПОГ Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Томашенком О.А. зачитані права та обов`язки , що передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про право отримання безоплатної вторинної допомоги відповідно до ЗУ "Про безоплатну правову допомогу". Крім того, об 11:35 год працівником поліції було здійснено дзвінок на гарячу лінію безоплатної правової допомоги та повідомлено про адміністративне затримання ОСОБА_1 , чим захищено його право на правову допомогу адвокатом.

В ході дослідження відеозапису суд також звернув увагу на те, що у позивача працівниками поліції під час адміністративного затримання не було вилучено особистий речей, спеціальний засіб - кайданки в приміщенні Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області було знято з рук ОСОБА_1 , що не заперечувалося учасниками справи. Так, позивач при складанні матеріалів адміністративного правопорушення неодноразово розмовляв по телефону, що спростовує твердження представників позивача про порушення права позивача на повідомлення родичів про адміністративне затримання та права на правову допомогу адвоката.

Із оскаржуваного протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №157256 від 30.08.2023 вбачається, що його складено за порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, тобто за повторне протягом року вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Як уже встановлено судом, 05.07.2023 та 28.08.2023 начальником другого відділу Тульчинського РТЦК та СП відповідно до ст. 259 КУпАП до відділення поліції №1 Тульчинського РВП надіслано звернення щодо доставлення осіб, які вчинити адміністративні правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП для складання адміністративних протоколів, серед списків під №24 значився ОСОБА_1 .

Так, відповідно до положено п. 1 ч. 1 ст. 262 КУпАП передбачено, що адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією) - при вчиненні, зокрема, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З урахуванням викладеного вище та на підставі матеріалів справи суд приходить до висновку, що оскаржуваний протокол про адміністративне затримання, складений відповідно до вимог чинного законодавства України, є правомірним і підстави для його скасування відсутні.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання незаконним внесення його в базу ІТС ІПНП МВС України як особи, яка перебуває у розшуку та зобов`язання виключити про нього відомості з такої бази, з огляду на таке.

Відповідно до статей 25-27 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 7, 40, 41 пункту 4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, та з метою забезпечення формування інформаційних ресурсів поліцією під час реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події затверджено Інструкцію з формування та ведення інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» від 14.06.2019 № 508.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Інструкції підставами для внесення відомостей до ІП «ЄО» є заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення та іншу подію, рапорт поліцейського про самостійно виявлені обставини, що свідчать про кримінальні правопорушення, що надійшли до органу (підрозділу) поліції.

ОСОБА_1 внесено до бази "ІПНП"БЛОКПОСТ" на підставі звернення начальника другого відділу Тульчинського РТЦК та СП відповідно до ст. 259 КУпАП до відділення поліції №1 Тульчинського РВП щодо доставлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП для складання адміністративних протоколів.

Матеріали адміністративної справи містять відомості про те, що 03.07.2023 та 23.08.2023 працівниками Тульчинського РТЦК та СП складено Акти про відмову в отриманні повістки для проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 .

Оскільки позивачем вчиненого адміністративного правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, відтак відомості про позивача цілком законно внесено до інформаційної бази "Блокпост", а відтак відсутні підстави для задоволення позивних вимог у цій частині.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Крім іншого, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат у даній справі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідачі: ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Василишин Віктор Вікторович (вул. Полковника Зеленського, 3, смт. Крижопіль, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 24600)

ПОГ СП Тульчинського РВ ГУНП у Вінницькій області Томашенко Олег Андрійович (вул. Полковника Зеленського, 3, смт. Крижопіль, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 24600)

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, Вінницька обл., 21050, )

Суддя Комар Павло Анатолійович