Справа № 260/3758/20
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 лютого 2024 року

м. Київ

справа №260/3758/20

адміністративне провадження № Зв/990/2/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л. О.,

суддів - Білак М.В., Загороднюка А.Г.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 260/3758/20 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Закарпатської обласної прокуратури (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Закарпатської обласної прокуратури щодо невиплати ОСОБА_1 при звільненні 20 серпня 2020 року всіх належних йому сум;

- зобов`язати Закарпатську обласну прокуратуру здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу згідно зі статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 01 січня 2017 року по 20 серпня 2020 року, та з урахуванням надбавки до посадового окладу за класний чин з жовтня 2019 по день звільнення;

- зобов`язати Закарпатську обласну прокуратуру України сплатити ОСОБА_1 різницю в недоотриманій при звільненні заробітній платі;

- зобов`язати Закарпатську обласну прокуратуру зробити перерахунок середнього заробітку ОСОБА_1 на день звільнення з урахуванням заробітної плати, визначеної з розмірів посадового окладу згідно зі статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 01 січня 2017 року по 20 серпня 2020 року, та з урахуванням надбавки до посадового окладу за класний чин з жовтня 2019 по день звільнення;

- зобов`язати Закарпатську обласну прокуратуру виплатити вихідну допомогу ОСОБА_1 при звільненні у розмірі середнього заробітку;

- зобов`язати Закарпатську обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку;

- зобов`язати Закарпатську обласну прокуратуру надати ОСОБА_1 довідку про розмір та складові перерахованої заробітної плати з зазначенням її складових та визначення середнього заробітку за останні 60 місяців до дня звільнення з додатком.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року у справі скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Закарпатську обласну прокуратуру виплатити позивачу вихідну допомогу при звільненні у розмірі середнього заробітку. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18 січня 2024 року постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Справу у частині позовної вимоги про нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а в іншій частині постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі №260/3758/20 залишено без змін.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про нарахування та виплату на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та направляючи справу у цій частині на новий розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що статтею 117 КЗпП України покладено обов`язок щодо визначення розміру середнього заробітку за час затримки на орган, який виносить рішення по суті спору, однак, суд апеляційної інстанції не установлював розміру заробітної плати позивача за два місяці перед звільненням і не обчислював розмір середньоденної зарплати позивача.

Залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог про перерахунок заробітної плати з урахуванням розмірів посадового окладу згідно зі статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 01 січня 2017 року по 25 березня 2020 року [до прийняття Конституційним Судом України рішення №6-р/2020 від 26 березня 2020 року], Верховний Суд зазначив, що касаційна скарга не містила заперечень позивача у цій частині, а тому Суд не здійснював перегляд судового рішенням у цій частині.

Також, колегія суддів Верховного Суду погодилась із висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для обрахування посадового окладу та заробітної плати позивача, який не пройшов атестацію, у періоді [з 26 березня 2020 року по 20 серпня 2020 року] у іншому розмірі, ніж це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Крім того, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення похідних вимог про зобов`язання відповідача сплатити позивачу різницю в недоотриманій при звільненні заробітній платі та зобов`язання відповідача надати позивачу довідку про розмір та складові перерахованої заробітної плати з зазначенням її складових та визначення середнього заробітку за останні 60 місяців до дня звільнення з додатком.

19 лютого 2024 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 18 січня 2024 року за виключними обставинами, де просить задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням розмірів посадового окладу згідно зі статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 01 січня 2017 року по 20 серпня 2020 року та сплатити різницю в недоотриманій при звільненні заробітної плати.

Як на підставу для звернення до Верховного Суду із такою заявою ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини 5 статті 361 КАС України, а саме: рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року № 3-80/2022, у якому друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-IX визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

З уваги на це Рішення і викладені в ньому мотиви, заявник просить переглянути постанову Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №260/3758/20 за виключними обставинами.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єресько Л.О., судді Білак М.В., Загороднюк А.Г.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Єресько Л.О. (наказ від 22 лютого 2024 року №103-кв) заява позивача про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції за виключними обставинами вирішується колегією суддів в перший робочий день по виходу судді з відпустки.

Перевіривши заяву позивача про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції за виключними обставинами, Суд виходить з наступного.

Положеннями частини першої статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Статтею 365 КАС України передбачено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із частинами першою та другою статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, який змінив або ухвалив нове судове рішення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за виключними обставинами може бути переглянуто судове рішення, яким вирішено спір або закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили.

Умовами для перегляду за виключними обставинами судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій є зміна або скасування рішення суду попередньої інстанції, з ухваленням нового судового рішення.

Таким чином, інстанційність суду, до якого подається така заява, залежить від суду, який змінив або ухвалив нове судове рішення по суті заявлених вимог.

Відсутність прийняття судом апеляційної чи касаційної інстанції, за наслідками перегляду попереднього судового рішення, нового рішення або рішення про його зміну виключає можливість перегляду таким судом прийнятого ним рішення за виключними обставинами.

Таким чином, до Верховного Суду як суду апеляційної або касаційної інстанції може бути подано заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами з підстав, визначених, зокрема, пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, якщо Верховним Судом було змінено або ухвалено нове судове рішення.

При цьому Верховний Суд у цій справі не є судом, який приймав нове рішення, а здійснював перегляд рішення суду апеляційної інстанції, за результатами якого в частині вимоги про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а в іншій частині позовних вимог залишив постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Ураховуючи наведене вище, Верховний Суд не може здійснити перегляд судових рішень за виключними обставинами у цій справі, оскільки не змінював і не ухвалював нового судового рішення в порядку апеляційного або касаційного провадження.

Суд звертає увагу скаржника, що Верховний Суд не ухвалював судового рішення у цій справі, а тому зазначена заява подана всупереч визначеному процесуальним законом порядку подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Отже, заява про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду подана на судове рішення, яким не вирішено спір по суті, що унеможливлює його перегляд за виключними обставинами, у зв`язку з чим у відкритті провадження необхідно відмовити.

Подібний підхід щодо застосування відповідних норм процесуального права відображено, з-поміж інших, Верховним Судом у справах №280/3703/20, №600/2214/21-а, №420/23667/21, №640/25769/19, №440/1275/21, №640/26299/19.

Керуючись статтями 248, 361, 362, 365, 366 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 260/3758/20 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.О. Єресько

Судді М.В. Білак

А.Г. Загороднюк