Справа № 160/17613/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 25.12.2023 по 16.02.2024 у творчій відпустці, у період з 19.02.2024 по 23.02.2024 на навчанні, заява розглянута 26.02.2024.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наступне.
Так, згідно частини 1статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 2 статті 252 КАС України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Частиною 3 статті 252 КАС України встановлено суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 4 статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Виходячи із аналізу статті 252 КАС України чинним законодавством передбачений виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі позовні вимоги, які не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).
Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.
З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті заявлених позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.
Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених нормою статті 252 КАС України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.
Водночас додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 25.02.2021 року по справі № 823/615/16, від 22.07.2021 року по справі №560/83/20 та від 12.01.2023 року по справі №803/1898/13-а.
Перевіряючи наявність правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 19.07.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування обмеження максимального розміру з 01.03.2022 року при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №160/12287/22. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №160/12287/22 без обмеження максимального розміру з 01.03.2022. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Предметом оскарження у даній справі фактично були дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування обмеження максимального розміру з 01.03.2022 при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №160/12287/22, викладені в листі «Про розгляд звернення» №19925-12643/Б-01/8-0400/23 від 02.05.2023, які були розглянуті рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 у справі №160/17613/23.

Так, при ухваленні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 у справі №160/17613/23, судом не вирішено питання щодо вимоги в частині зобов`язання здійснювати нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження у межах максимального розміру пенсії (з урахуванням індексації (підвищення) та доплати до пенсії в сумі 2000 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713) на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №160/12287/22, а також рішень Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 р. та № 7-р(ІІ)/2022 від 12 жовтня 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд зазначає, що ключовим правовим питанням у даній справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на отримання пенсії без застосування обмеження максимальним розміром на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №160/12287/22.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 у справі №160/17613/23 встановлено, що порушення прав позивача відбулось з 01.03.2022 та пов`язане з проведенням індексації пенсії на підставі Постанови №118.

Відповідно, на думку суду, питання щодо здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , без обмеження у межах максимального розміру пенсії з урахуванням індексації (підвищення) на підставі Постанови № 168 повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок без застосування обмеження максимальним розміром.

Приписами частини першої статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити як передчасних.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.09.2021 р. по справі № 580/1285/20.

Станом на день вирішення спору по суті та прийняття судом рішення від 25.09.2023 вимоги щодо обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням індексації (підвищення) на підставі Постанови № 168, на думку суду, були передчасними та не підлягали задоволенню, адже Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не був здійснений відповідний перерахунок пенсії позивача з врахуванням зазначеного рішення суду.

При цьому, вирішуючи заяву позивача, суд не приймає до уваги посилання позивача на лист відповідача "Про надання відповіді" №0400-010202-8/7553 від 11.01.2024, а також на перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2023, оскільки такі обставини були відсутні як на день звернення позивача до суду з позовною заявою у справі №160/17613/23, так і на день прийняття судом рішення у цій справі.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви в частині вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щомісячно здійснювати нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження у межах максимального розміру пенсії (з урахуванням індексації (підвищення) та доплати до пенсії в сумі 2000 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713) на підставі рішень Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 р. та № 7-р(ІІ)/2022 від 12 жовтня 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щомісячно здійснювати нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження у межах максимального розміру пенсії (з урахуванням індексації (підвищення) та доплати до пенсії в сумі 2000 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713) на підставі рішень Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 р. та № 7-р(ІІ)/2022 від 12 жовтня 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков