Справа № 755/3228/24
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/3228/24
Провадження №: 2-а/755/58/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву громадянина ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про заборону в`їзду в Україну,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про заборону в`їзду в Україну, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 11 листопада 2021 року про заборону громадянину Азербайджана Юсіфову Різвану в`їзду в Україну.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З позовних матеріалів убачається, що 11 листопада 2021 року Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області стосовно позивача постановлено рішення заборону в`їзду в Україну.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

До суду позивач звернувся з позовом 19 лютого 2024 року, тобто з пропуском шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав.

Одночасно з позовом представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яку мотивує тим, що копію оскаржуваного рішення разом із постановою про накладення адміністративного стягнення ПН МКМ № 004988 від 10 листопада 2020 року, невиконання якої було підставою для прийняття спірного рішення, позивач не отримував та про прийняття рішення не знав. Про наявність оскаржуваного рішення позивач дізнався 27 жовтня 2023 року із відповіді на адвокатський запит його представника. Вважає вказані обставини поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.

Згідно 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Із змісту наведеного убачається, що підставою для поновлення пропущеного процесуального строку є факт пропуску заявником такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача звернутися до суду з позовом. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 90 КАС України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Подаючи заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду представник позивача не вказує жодної поважної причини такого пропуску, окрім того, що останній не знав про наявність оскаржуваного рішення.

Суд вважає, що вказані позивачем обставини не є достатніми та переконливими для поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду, оскільки враховуючи обставини цієї справи у сукупності, є обґрунтовані підстави вважати, що позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів під час складення протоколу про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2020 року. Як убачається із зазначеного протоколу позивача під підпис повідомлено про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеною у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Варто зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Отримання позивачем чи/або його адвокатом листа відповідача у відповідь на адвокатський запит, до якого додано оскаржуване рішення, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Крім того, зі змісту відповіді на адвокатський запит убачається, що, копія оскаржуваного рішення надана на адвокатський запит про його надання.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, беручи до уваги, що заявником не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 5, 90, 118, 121-123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача Юсіфова Різвана - Мельнікової Ірини Геннадіївни про поновлення строку на звернення до адміністративного суду відмовити повністю.

Позовну заяву громадянина ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про заборону в`їзду в Україну, повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Є.Арапіна