Справа № 520/3581/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питання прийняття позову до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі

27 лютого 2024 р. справа №520/3581/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом - відповідач, адміністративний орган, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації)
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 15.09.2022 року по 21.06.2023 року; 2) визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за періоди з 15.05.2022 року по 20.05.2022 року, з 20.05.2022 року по 14.07.2022 року, з 18.07.2022 року по 12.08.2022 року, з 12.08.2022 року по 21.06.2023 року; 3) визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо несплати страхових внесків за ненараховане і невиплачене своєчасно грошове забезпечення (у тому числі - додаткову грошову винагороду) за період з 15.09.2022 року по 21.06.2023 року та неподання персоніфікованих відомостей про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) ОСОБА_1 , на яку нараховано та з якої сплачено страхові внески, та інші відомості до Пенсійного фонду України; 4) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 15.09.2022 року по 21.06.2023 року ОСОБА_1 ; 5) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за періоди з 15.05.2022 року по 20.05.2022 року, з 20.05.2022 року по 14.07.2022 року, з 18.07.2022 року по 12.08.2022 року, з 12.08.2022 року по 21.06.2023 року (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_2 (РНОКПП; НОМЕР_2 ); 6) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 сплатити страхові внески за ненараховане і невиплачене своєчасно грошове забезпечення (у тому числі - додаткову грошову винагороду) за період з 15.09.2022 року по 17.09.2023 року та подати персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) ОСОБА_1 , на яку нараховано та з якої сплачено страхові внески, та інші відомості до Пенсійного фонду України.

Аргументуючи ці вимоги, зазначив, що 02.04.2022р. заявник був зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , а 15.05.2022р. під час виконання бойового завдання отримав травму - поєднані вогнепальні осколкові поранення обох нижніх кінцівок, травматичне відчленування стопи на рівні правового гомілково-ступневого суглобу з переломом обох кісток лівої гомілки, дефектом м"яких тканин обох кінцівок (далі за текстом - Поранення, пов"язане із захистом Батьківщини).

Стверджував, що суб"єктом владних повноважень не проведено належної оплати часу військової служби в частині виплати додаткової винагороди у розмірі до 100.000,00грн. за періоди лікування у зв"язку із Пораненням, пов"язаним із захистом Батьківщини 15.05.2022р.-20.05.2022р., 20.05.2022р.-14.07.2022р., 18.07.2022р.-12.08.2022р., 12.08.2022р.-21.06.2023р. у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, а також не проведено належної оплати часу військової служби в частині грошового забезпечення військовослужбовця за період 15.09.2022р.-21.06.2023р.

Ухвалою судді від 13.02.2024р. у справі №520/3581/24 позов було залишено без руху у зв`язку із пропуском строку на звернення до суду.

26.02.2024 до суду надійшла заява про представника заявника про поновлення пропущеного строку звернення до суду, котра містить виключно виклад власного суб`єктивного тлумачення представником заявника змісту певних норм права, та окремо зазначено, що 15 травня 2022 року під час виконання бойового завдання ОСОБА_1 отримав поєднані вогнепальні осколкові поранення обох нижніх кінцівок, травматичне відчленування стопи на рівні правого гомілково-ступневого суглобу з переломом обох кісток лівої гомілки, дефектом м`яких тканин обох кінцівок Після отримання тяжкого поранення заявник проходив тривале лікування у наступні періоди: з 15.05.2022 по 20.05.2022 у військовій частині НОМЕР_3 ; з 20.05.2022 по 14.07.2022 у КП Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського"; з 18.07.2022 по 12.08.2022 у КНП "Львівський обласний госпіталь для ветеранів війни та репресованих імені Ю. Липи"; з 12.08.2022 по 21.06.2023 у 4 військовому госпіталі м. Вроцлав. Факт перебування на стаціонарному лікуванні у період з 12.08.2022 року по 21.06.2023 року у 4 військовому госпіталі м. Вроцлав підтверджується випискою з 4 військової клінічної лікарні з поліклінікою самостійного публічного закладу охорони здоров`я в Вроцлаві. Таким чином, довготривале і безперервне перебування на стаціонарному лікуванні за кордоном унеможливлювало подачу позовної заяви заявником. Окрім того заявнику було ампутовано нижню третину правої гомілки та встановлено ступінь втрати професійної працездатності 80% з 17.09.2023, що значно ускладнює безперешкодне самостійне фізичне пересування у просторі. Просив поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши подану заяву суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 року звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352 (далі - Закон №2352), яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Згідно з п.5 ст.122 КАС України, ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 01.07.2022р. №2352-ІХ та з урахуванням ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) і рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) строк заявлення вимог про оплату праці (винагороду за службу) (які виникли з 20.07.2022р.) може бути збільшений до 3 місяців від дати коли особі стало відомо про існування порушеного права.

Відтак, унесенням до Кодексу законів про працю України вказаних змін законодавець, виклавши у новій редакції ч.1 та ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, увів строки звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

При цьому, правова категорія "заробітна плата", правова категорія "оплата праці" та правова категорія "грошове забезпечення" за правовою природою та суттю є ідентичними.

Відтак, на заявлені позивачем вимоги поширюється дія ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 01.07.2022р. №2352-ІХ.

Зміст абзацу 1 ч.2 ст.122 КАС України указує на те, що початок перебігу строку звернення до суду пов`язується з днем коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 1, 4 ст. 121 КАС України).

З огляду на обставини, умови та наслідки отримання заявником Поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини під час фактичного виконання обов`язків військовослужбовця за ст.ст.17 і 65 Конституції України, суд вважає за прийнятне і справедливе визнати поважними причини пропуску строку та поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду.

Оскільки матеріали позову за іншими критеріями не містять явних та очевидних у розумінні ст.ст.21, 25, 26, 45, 160, 161, 171, 172 КАС України перешкод для початку процедури вирішення ініційованого спору у порядку адміністративного судочинства, то суд вважає за справедливе прийняти рішення про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.12 та ч.4 ст.257 КАС України на ініційований спір не поширюється дія імперативного правила відносно форми адміністративного судочинства.

Ознак існування значного суспільного інтересу до розгляду справи не виявлено.

Наміру взяти участь в усному слуханні справи заявник не висловив, клопотання про форму судочинства не подав.

Причина виникнення спору, характер відносин, обсяг та зміст обставин - предмету доказування, сформульована заявником матеріально-правова вимога та доводи позову не спричиняють виникнення потреби у проведенні усного слухання справи.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4, 12, 122, 160, 161, 171, 173, 175, 241-243, 248, 256, 257, 262, 295 КАС України, суддя

ухвалив:

1. Визнати достатніми підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду у справі №520/3581/24.

2. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду у справі №520/3581/24

3. Прийняти позов до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі. Копії даної ухвали направити учасникам справи з урахуванням належності до кола суб`єктів владних повноважень та відомостей про офіційні адреси в ЄСІТС. Роз`яснити, що надсилання процесуальних документів буде здійснюватись за указаними у позові адресами сторін. Сповістити, що інформація відносно справи може бути отримана за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud2070.

4. Здійснювати розгляд та вирішення справи одноособовим складом суду у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

5. Зобов`язати відповідача подати до суду: 1) докази реєстрації власної офіційної електронної адреси в ЄСІТС; 2) відзив на позов, де чітко та однозначно зазначити про те, які з викладених у позові обставин визнаються, а які заперечуються; 3) усі докази на підтвердження власних аргументів проти позову, а також повного, вичерпного і всебічного висвітлення обставин спору, а також спростування доводів заявника, зокрема, але не виключно документи про проходження заявником військової служби, документи про грошове забезпечення заявника, документи про призначення, нарахування та виплату заявникові додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168; документи про період часу знаходження заявника на лікуванні та причини лікування; документи про період часу знаходження заявника у відпустках та причини надання відпусток; документи, які спростовують право заявника на отримання додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 у підвищеному до 100.000,00грн. розмірі у зв"язку із отриманням поранення тощо; 4) письмові пояснення та докази з приводу існування поважних причин ненадання відзиву на позов, 5) заяви про наявність наміру на вчинення відповідної процесуальної дії, котра залежить виключно від розсуду особи (подання відповіді на відзив та заперечень); 6) визначитись стосовно загального позовного провадження/усного слухання справи - у строк не пізніше 15 днів з дати одержання цієї ухвали.

6. Запропонувати подати до суду відповідь на відзив та заперечення протягом трьох календарних днів від одержання відповідних процесуальних документів разом з доказами про таку дату. Роз`яснити, що про неможливість подання доказів слід письмово повідомити суд протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

7. Роз`яснити наявність процесуальних прав і обов`язків, передбачених ст.44, 45, 47, 60, 131 КАС України та неприпустимість як зловживання процесуальними правами, так і недобросовісного виконання процесуальних обов`язків.

9. Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко