Справа № 140/35083/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/35083/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.10.2022 №ПШ 002867 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що посадовими особами відповідача 06.10.2023 на автодорозі М-19 маршрут руху Цумань-Ковель було здійснено перевірку транспортних засобів: автомобіля DAF з реєстраційним номером НОМЕР_1 , напівпричіп SCHMITZ з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власником яких є позивач.

За результатами проведеного контролю було складено акт №АР001974 від 06.10.2023 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі акт №АР001974).

Згідно змісту акта №АР001974 під час проведеної перевірки виявлено порушення статтей 34,48 Закону України «Про автомобільний транспорт», яке полягає у відсутності під час перевірки протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів: автомобіля DAF д.р.н НОМЕР_1 , напівпричіпа SCHMITZ д.р.н. НОМЕР_2 .

За результатами розгляду акта №АР001974 відповідачем 30.10.2023 винесено спірну постанову №ПШ 002867 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст.60 Закону №2344-111.

Позивач вказує на те, що у нормах статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» прямо не передбачено мати саме водієві протоколи перевірки технічного стану транспортних засобів.

У контексті Закону №2344-111 протокол перевірки технічного стану є іншим документом, передбаченим законодавством, а саме Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу та повинен бути у перевізника під час здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Обставини, викладені в акті №АР001974 не відповідають дійсності, протоколи перевірки технічного стану транспортних засобів DAF н.з. НОМЕР_1 та SCHMITS н.з. НОМЕР_2 були наявні у водія під час проведення перевірки та надавались інспектору для ознайомлення, проте були проігноровані останнім та до уваги не взяті.

Наявність у позивача чинних протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів №01249-02122-23 та №01249-02121-23 від 06.10.2023 та надання їх копій під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт виключає застосування до позивача штрафних санкцій за відсутність документів, визначених статтею 48 цього Закону.

З наведених підстав вважає оскаржувану постанову від 30.10.2022 №ПШ 002867 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) (а.с.16).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с. 20-24) представник відповідача Курцеба Н.І. позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваної постанови, прийнятої у зв`язку із порушенням позивачем вимог ст. 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (відсутність на момент перевірки у водія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу).

Вказала на те, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Виходячи зі змісту цієї норми Закону, перелік документів, які повинні мати водії для здійснення внутрішніх вантажних перевезень, зазначений у ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 34 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону.

За умовами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2012 №137 визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації (далі - Порядок №137).

Відповідно до пункту 18 Порядку №137, перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з вимогами до перевірки. У разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стану. У разі негативного результату або невідповідності даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу за формою згідно з додатком 4.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що до інших документів, передбачених законодавством, що повинні перебувати у водія відноситься протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Відеозаписом перевірки достовірно підтверджується, що на момент перевірки протоколи перевірки технічного стану ТЗ №-1249-02122-23, №01249- 02121-23 від 06.10.2023 були відсутніми.

Відтак, з огляду на конструкцію норми, викладеної абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», документ - протокол перевірки технічного стану транспортних засобів повинен бути наявним у водія на момент проведення перевірки, в іншому випадку цілком законним є застосування санкції.

У постанові від 29.01.2020 у справі 814/1460/16 Верховний Суд сформулював висновок, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто на момент їх вчинення.

Відтак, наявність у позивача протоколів перевірки технічного стану ТЗ №- 1249-02122-23, №01249-02121-23 від 06.10.2023 технічного огляду ТЗ, не звільняє його від відповідальності визначеної нормами даного закону, оскільки на момент здійснення перевезення вантажу, такі документи у водія були відсутніми, що належним чином було зафіксовано.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

06.10.2023 посадовою особою Укртрансбезпеки Мельником В.І. на підставі направлення на рейдову перевірку №НР000079 та тижневого графіка перевірок на автодорозі (а/д) 132 км а/д М-19 проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ФОП ОСОБА_1 , а саме здійснено перевірку автомобіля DAF з реєстраційним номером НОМЕР_1 , напівпричіп SCHMITZ з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

За результатами проведеного контролю було складено акт №АР001974 від 06.10.2023 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі акт №АР001974) (а.с.8).

Згідно змісту акта №АР001974 під час проведеної перевірки виявлено порушення статей 34,48 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», яке полягає у відсутності під час перевірки протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів: автомобіля DAF д.р.н НОМЕР_1 , напівпричіпа SCHMITZ д.р.н. НОМЕР_2 .

За результатами розгляду акта №АР001974 відповідачем 30.10.2023 винесено постанову №ПШ 002867 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.9).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 (далі Закон № 2344-III), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог статті 6 Закону № 2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно із п. 12 14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку № 1567.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені вимоги до автомобільного перевізника, згідно яких він зобов`язаний: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирі

Стаття 48 Закону №2344-ІІІ визначає перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми Закону, перелік документів, які повинен мати водій для здійснення вантажних перевезень, зазначений у ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 34 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону.

За умовами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України»

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

Перелік обладнання, необхідного для одержання права на здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, а також документів, що подаються суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю для одержання такого права, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки,

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації (далі - Порядок №137).

Відповідно до пункту 18 Порядку №137, перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з Вимогами до перевірки. У разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стану. У разі негативного результату або невідповідності даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу за формою згідно з додатком 4.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що до інших документів, передбачених законодавством, що повинні перебувати у водія є саме протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд погоджується з доводами представника відповідача відносно того, що під час проведення перевірки у водія повинні були бути у наявності протоколи перевірки технічного стану транспортних засобів: автомобіля DAF д.р.н НОМЕР_1 , напівпричіпа SCHMITZ д.р.н. НОМЕР_2 .

Позиція позивача полягає у тому, що обставини, викладені в акті №АР001974 не відповідають дійсності, протоколи перевірки технічного стану транспортних засобів DAF н.з. НОМЕР_1 та SCHMITS н.з. НОМЕР_2 були наявні у водія під час проведення перевірки та надавались інспектору для ознайомлення, проте були проігноровані останнім та до уваги не взяті. Наявність вищевказних протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів підтверджується їх копіями, а саме: протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу №01249-02122-23 від 06.10.2023 та протокоом перевірки технічного стану транспортного засобу №01249-02121-23 від 06.10.2023. Крім того, позивач до 30.10.2023 (дня розгляду справи) звернувся до відповідача із клопотанням, до якої долучив копії вищевказаних протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів та просив відповідача до відповідальності його не притягувати та постанову про застосування адміністративно-господарських штрафу не виносити через відсутність для цього правових підстав.

Суд до вищевказаних доводів позивача ставиться критично з огляду на наступне.

Чинним законодавством України, а саме абзацом 7 частини 19 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", частиною 8 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", підпунктом 10 пункту 7 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 передбачено обов`язок суб`єкта владних повноважень здійснювати відеофіксацію рейдової перевірки.

Так до матеріалів відзиву у якості доказу долучений відеозапис перевірки проведеної посадовими особами Укртрансінспекції від 06.10.2023.

З оглянутого судом відеозапису вбачається, що водій надавав інспектору міжнародні сертифікати технічного огляду транспортних засобів та заперечив наявність українських.

Відтак, відеозаписом перевірки підтверджується, що на момент перевірки протоколи перевірки технічного стану ТЗ №-1249-02122-23, №01249- 02121-23 від 06.10.2023 у водія були відсутніми.

Разом з тим з огляду на конструкцію норми, викладеної абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», документ - протокол перевірки технічного стану транспортних засобів повинен бути наявним у водія на момент проведення перевірки.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 03.06.2021 внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, абзац 3 частини 1 статті 60 викладено в такій редакції: «перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Для порівняння попередня редакція була викладена так: «надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Таким чином, законодавець визначив, що ключовим моментом для настання відповідальності є відсутність необхідних документів саме на момент перевірки (що має місце у справі, що розглядається).

Представник позивача вказує, що під час перевірки пред`являлись протоколи перевірки технічного стану ТЗ №-1249-02122-23, №01249-02121-23 від 06 10.2023. Однак, зазначене спростовується відеозаписом перевірки.

У постанові від 29.01.2020 у справі 814/1460/16 Верховний Суд сформулював висновок, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто на момент їх вчинення.

Відтак, наявність у позивача на момент розгляду справи (30.10.2023) протоколів перевірки технічного стану ТЗ №-1249-02122-23, №01249-02121-23 від 06.10.2023 технічного огляду ТЗ, не звільняє його від відповідальності визначеної нормами даного закону, оскільки на момент здійснення перевезення вантажу, такі документи у водія були відсутніми, що належним чином було зафіксовано.

Надані на розгляд справи начальнику відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області ДСУ з безпеки на транспорті та до позову протоколи перевірки технічного стану ТЗ №-1249-02122-23, №01249-02121-23 від 06.10.2023 (а.с.10) не є юридично значимими документами, оскільки були відсутні на місці події під час проведення перевірки.

З огляду на наведені вище обставини, вбачається те, що протоколи перевірки технічного стану транспортного засобу № 1249-02122-23, №01249-02121-23 від 06.10.2023 (на які посилається перевізник) виготовлені уже по закінченню перевірки і з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, надання таких документів згодом, у зв`язку з розглядом справи Укртрансбезпекою, жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створює для цього акту наслідків юридично дефектного документу та не нівелює зафіксованих в акті обставин.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що міжнародний сертифікат технічного огляду не замінює протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до п. 19 Порядку №137 від 30.01.2012, якщо протокол перевірки технічного стану застосовується як альтернатива Міжнародному сертифікату технічного огляду (на вимогу замовника), його видають акредитовані згідно із Законом України Про акредитацію органів з оцінки відповідності виконавці відповідно до Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів із зазначенням у протоколі слів такого змісту Міжнародний технічний огляд проведено. Тлумачення вказаної норми вказує на те, що при міжнародних перевезеннях протокол перевірки технічного стану ТЗ у якому зазначено «міжнародний технічний огляд проведено» може бути альтернативою міжнародному сертифікату технічного огляду. Однак у Порядку №137 немає норм чи застережень відносно того, що міжнародний сертифікат є альтернативою протоколу перевірки при внутрішніх перевезеннях. Таким чином Міжнародний сертифікат технічного огляду не замінює національний протокол, який у всіх випадках є обов`язковим і лише він у межах України підтверджує проходження обов`язкового технічного огляду транспортного засобу.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами довів, що під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесення оскаржуваної постанови він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт» та Порядком №1567, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 30.10.2022 №ПШ 002867 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 3)

Суддя Т.М. Димарчук