Справа № 140/34861/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/34861/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправними дій щодо відмови у встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни особи з інвалідністю внаслідок війни; зобов`язання встановити статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни особи з інвалідністю внаслідок війни та видати посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що є особою з інвалідністю ІІІ групи (по зору з дитинства) та донькою померлого ОСОБА_2 , який за життя був визнаний особою з інвалідністю ІІ групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Позивач вважає, що на підставі статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі Закон №3551-XII) вона має право на отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та посвідчення встановленого зразка відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі Положення №302). Саме тому ОСОБА_1 звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про встановлення їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачу відповідного посвідчення, однак відповідач листом від 03 жовтня 2023 року відмовив у задоволенні її заяви.

Позивач не погоджується із вказаною відмовою та вважає її протиправною, тож звернулася за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.30-31). В обґрунтування цієї позиції вказав, що за приписами статті 10 Закону №3551-ХІІ право на отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни мають лише сім`ї осіб з інвалідністю внаслідок війни, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва; померли внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. Оскільки ОСОБА_1 не надано доказів, які підтверджували причинно-наслідковий зв`язок смерті її батька ОСОБА_3 із захворюванням, одержаним під час воєнних дій та конфліктів, зокрема постанови військово-лікарської комісії, то підстав для надання позивачу статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни немає.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи (по зору з дитинства) довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) серії 12 ААБ №683146 та посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.23, 24).

Із змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є донькою ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 25 квітня 1999 року, ОСОБА_2 мав статус учасника бойових дій (а.с.15).

Як видно з посвідчення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 28 квітня 2011 року серії НОМЕР_4 , виданого 28 квітня 2011 року (а.с.16), батько позивачки ОСОБА_2 відповідно до приписів статті 7 Закону №3551-XII мав статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи. Судом із змісту довідки до акта огляду МСЕК серії ВЛН №0069039 встановлено, що причиною настання інвалідності ОСОБА_2 є поранення і контузії, отримані під час виконання обов`язків військової служби (а.с.17).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 29 листопада 2013 (а.с.18) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не є спірною та обставина, що 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про встановлення їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачу відповідного посвідчення.

Департамент соціальної політики Луцької міської ради листом від 03 жовтня 2023 року №/9168/2023 повідомив про відсутність підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачу відповідного посвідчення, оскільки не надано документів про причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 із захворюванням, одержаним в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів (а.с.9).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом №3551-XII.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону №3551-XII законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України.

За змістом статті 4 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Хто саме вважається особою з інвалідністю внаслідок війни визначає стаття 7 Закону №3551-XII. Пунктом 1 статті 10 Закону №3551-XII визначено, що до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

При цьому до членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначених у цій статті, відносяться: батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

За приписами пункту 4 Положення №302 особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації (пункт 2 Положення №302).

Абзацом другим пункту 7 Положення №302 визначено, що Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, Посвідчення учасника війни і відповідні нагрудні знаки, Посвідчення члена сім`ї загиблого видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

При вирішенні спору судом враховано, що позивачка ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства та донькою померлого ОСОБА_2 , який мав статус ветерана війни - особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни через поранення і контузії, отриманих під час виконання обов`язків військової служби, про що видно з довідки МСЕК №0069039 від 26 квітня 2011 року (а.с.13, 14).

Крім того, відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 у справі №140/5234/23, яке набрало законної сили (а.с.19-22), підтверджено право на отримання статусу члена сім`ї загиблого для дружини померлого ОСОБА_2 ОСОБА_4 (матері позивачки).

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 (особа з інвалідністю з дитинства), яка є донькою померлого ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок отриманого поранення, контузії під час виконання обов`язків військової служби - поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону №3551-XII.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України, встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1 , яка в розумінні пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ належить до категорії сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, у встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни з видачею відповідного посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого, у зв`язку із чим відповідно до наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позовні вимоги необхідно задовольнити.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн, підтверджені квитанцією від 28 листопада 2023 року №21, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.8, 27).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243 - 246, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 03191963) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Департаменту соціальної політики Луцької міської ради у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі відповідного посвідчення.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Луцької міської ради судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк