Справа № 620/14016/23
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 лютого 2024 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мєзєнцева Є. І., суддів Епель О. В., Файдюка В. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву фермерського господарства "ВІТЯЗЬ-АГРО" про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства "ВІТЯЗЬ-АГРО" до Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
Фермерське господарство "ВІТЯЗЬ-АГРО" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8853190/39746705 від 22.05.2023 про відмову фермерському господарству "ВІТЯЗЬ-АГРО" в реєстрації податкової накладної № 7 від 28.03.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати фермерському господарству "ВІТЯЗЬ-АГРО" в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7 від 28.03.2023 датою її фактичного подання на реєстрацію.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

На вказане рішення суду Головним управління Державної податкової служби у Чернігівській області подано апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року - без змін.

19 лютого 2024 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява фермерського господарства "ВІТЯЗЬ-АГРО" про ухвалення додаткового судового рішення, в якій позивач просив постановити додаткову постанову у справі та стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У додатковій постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року по справі №926/1795/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на певних критеріях, які суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Перевіряючи доводи заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів понесених ним судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів установила, що 27.06.2023 між фермерським господарством "ВІТЯЗЬ-АГРО" і Адвокатським бюро "Юридичний центр Рустама Сааді" укладено договір № 1/23-ВА, предметом якого є надання правничої допомоги.

До вказаного договору сторонами укладено додаткову угоду від 30.01.2024, в якій погоджено договірну вартість послуг (робіт), що надаються адвокатом в суді апеляційної інстанції, зокрема 2000,00 грн за представництво інтересів позивача та 3000,00 грн - за досягнутий результат у вигляді залишення без змін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023.

При цьому сторонами погоджено строк оплати послуг адвоката - упродовж трьох місяців з моменту ухвалення судового рішення в цій справі апеляційним судом.

Відповідно до акта здачі-прийняття послуг № 2/24 від 15.02.2024 позивачу надані адвокатом такі послуги як аналізу документів, підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу , клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та клопотання про розподіл судових витрат.

Також позивачем долучено детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом.

Апеляційний суд, дослідивши доводи заявника та проаналізувавши всі надані ним документи в їх сукупності, вважає, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу є завищеними і неспівмірними зі складністю питання, яке було предметом апеляційного дослідження, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, який реально потребується для їх виконання.

Також, колегія суддів звертає увагу на предмет позову та наявність великої судової сталої практики щодо відмови у реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим не виявилось за можливе встановити тяжкість виконання наданих об`єму робіт відносно до виставленого гонорару адвоката.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню із заявлених 5000,00 грн до 2000,00 грн.

При цьому, судова колегія враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02.06.2022 у справі № 160/6899/20, про те, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Враховуючи вищевикладене, клопотання фермерського господарства "ВІТЯЗЬ-АГРО" про ухвалення додаткового рішення у справі № 620/14016/23 підлягає задоволенню частково, а зазначені витрати підлягають стягненню у сумі 2000 грн. 00 коп. пропорційно по 1000 грн. 00 коп. з кожного з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241, 242, 252, 311, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву фермерського господарства "ВІТЯЗЬ-АГРО" про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11, ) на користь фермерського господарства "ВІТЯЗЬ-АГРО" (вул. Комсомольська, 2, смт Козелець, Козелецький район, Чернігівська область, 17000, ) витрати на правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, 8) на користь фермерського господарства "ВІТЯЗЬ-АГРО" (вул. Комсомольська, 2, смт Козелець, Козелецький район, Чернігівська область, 17000, ) витрати на правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя доповідач Є. І. Мєзєнцев

Суддя О. В. Епель

Суддя В. В. Файдюк