Справа № 600/7755/23-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/7755/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового Олейщук А.- М.С.

учасників справи:

представника позивача - Задорожного М.М.

представника відповідача Лопуха С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області

до фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому (з урахуванням зменшених позовних вимог) просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг до місцевого бюджету у сумі 263188,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 263188,11 грн. Оскільки борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.12.2023 відкрито провадження в адміністративні справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просив відмовити в позові, у зв`язку із тим, що до податкового повідомлення-рішення від 05.06.2023 на суму зобов`язання 123855,21 грн долучено картку-повідомлення з якої встановити, що направлено неможливо. Крім того, повідомлення датовано 05.06.2023, а штамп на картці свідчить про відправку листа 21.08.2023, що свідчить про не відправку податкового повідомлення. Інші податкові повідомлення-рішення, на думку відповідача, також не відправлені на його адресу.

Відповідач також вважає, що податкові повідомлення-рішення якими позивач обґрунтовує податковий борг не відповідають вимогам п. 58.1.1. ст. 58 ПК України, а саме: не містять підстави для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання; граничні строки сплати грошового 23 зобов`язання; попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення, а також відсутній детальний розрахунок податкового зобов`язання та штрафних фінансових санкцій. Також податкова вимога не відповідає вимогам п. 59.3 ст. 59 ПК України так як не містить детального розрахунку суми податкового боргу, відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

У відповіді на відзив позивач зазначав, що згідно розрахунку заборгованості відповідач має податковий борг у сумі 263188,11 грн по орендній платі з фізичних осіб. Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області було прийнято та направлено на податкову адресу платника податкові повідомлення-рішення форми Ф № -2412 від 24.06.2021, № 1-2412 від 13.09.2022, № -2412 від 05.06.2023, які отримані відповідачем.

Правом подати заперечення відповідач не скористався.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.02.2024, представник позивача підтримував позовні вимоги з урахуванням зменшених вимог в частині часткової сплати відповідачем суми заборгованості та просив задовольнити позов.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.02.2024, представник відповідача не погоджувався з сумою податкового богу, просив суд відмовити у задоволенні позові.

Заслухавши вступне слово учасників справи, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Ідентифікаційних даних долучених позивачем до позову, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 03.04.2002 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебував на обліку платника податків з 05.04.2002, а з 22.03.2019 знята з обліку платника податків. Місце проживання відповідача АДРЕСА_1 .

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пункт 31.1 ст. 31 ПК України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

З матеріалів справи видно, що податковий борг у відповідача виник внаслідок несплати у встановлені строки узгоджених сум податкових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб, яке було визначено на підставі наступних податкових повідомлень-рішення:

- № -2412 від 24.06.2021, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2021 рік на суму 97909,26 грн (а.с. 10);

- № 1-2412 від 13.09.2022, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2022 рік на суму 107700,18 грн (а.с. 11);

- № -2412 від 05.06.2023, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2023 рік на суму 123855,21 грн (а.с. 13);

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Матеріалами справи підтверджується, що податкові повідомлення - рішення № -2412 від 24.06.2021 та №-2412 від 05.06.2023 одержано відповідачем 13.07.2021 та 15.08.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 10, 13).

Як видно з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення № 1-2412 від 13.09.2022 надіслано на адресу відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та одержано відповідачем 27.10.2022, що підтверджується згрупованим реєстром поштових відправлень від 21.10.2022, фіскальним чеком Укрпошти від 21.10.2022 та треком Укрпошти (а.с. 12, 62 - 64).

Отже, наведені вище податкове повідомлення рішення, враховуючи положення ст. 58 ПК України, вважається врученими відповідачу.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст.56 ПК України).

Докази оскарження чи скасування вказаних вище податкових повідомлень - рішень у матеріалах справи відсутні.

За даними КП Діловодство спеціалізованого суду, відповідач не звертався до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправними та скасування вищезазначених податкових повідомлень рішень.

Вказана обставина не заперечувалася представником відповідачем під час розгляду справи по суті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані вище податкове повідомлення-рішення є узгодженим.

Судом встановлено, що відповідачем визначене контролюючим органом податкове зобов`язання за платежем податок з орендної плати з фізичних осіб сплачено частково, у зв`язку з чим утворився податковий борг на загальну суму 258918,16 грн. Вказана обставина підтверджується інтегрованою карткою платника податків (відповідача) станом на час розгляду справи в суді та розрахунком заборгованості.

Відповідно до п.п. 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки

Підпунктом 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України передбачає, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

При нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

Відповідно до п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Судом встановлено та підтверджується інтегрованою карткою платника, що у зв`язку із порушенням відповідачем строків погашення податкового зобов`язання із орендної плати з фізичних осіб позивачем нарахована пеня у сумі 4268,85 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 263188,11 грн, який складається із орендної плати з фізичних осіб в сумі 258918,16 грн та пені 4268,85 грн.

Вказана обставина також підтверджується інтегрованою карткою платника (відповідача).

Судом встановлено, що грошове зобов`язання визначене контролюючим органом відповідачем в добровільному порядку не сплачене, у зв`язку з чим утворився борг в сумі 263188,11 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податкову вимогу форми Ф від 10.11.2020 №4720-13 на суму 95801,30 грн, надіслано позивачем рекомендованим поштовим відправленням, яку відповідач отримав 20.11.2020, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6).

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після направлення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася (збільшилася), але податковий борг не був ним погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково позивачем не надсилалася (не вручалася).

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Пунктом п. 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним вказаної суми податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Посилання представника відповідача у відзиві та судовому засіданні на невідповідність податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, якими обґрунтовує позивач податковий борг положенням ст. 58, 59 ПК України суд відхиляє, оскільки вирішуючи спір про стягнення податкового боргу, суд не має підстав надавати оцінку правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень та податковій вимозі, на підставі яких виник податковий борг, позаяк це не є предметом такого правового спору.

Проте таку оцінку суд може надати під час розгляду справи про правомірність податкового повідомлення-рішення чи податкової вимоги.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постанові від 25.01.2019 у справі № 810/1760/17 Верховний Суд вказав на те, що "… Суди попередніх інстанцій вийшли за межі позовних вимог, оскільки предметом спору за вирішенням якого звернувся позивач не є правомірність податкового повідомлення-рішення. В межах вказаного спору перевірці підлягали обставини щодо наявності податкового боргу за стягненням якого звернувся контролюючий орган. Проте саме під час з`ясування обставин щодо наявності податкового боргу підлягало з`ясуванню і підстави його виникнення (наявність податкового повідомлення-рішення, чинного на час звернення з позовом про стягнення боргу)…".

Отже, з огляду на викладене та беручи до уваги, що предметом спору у справі, що розглядається, не є правомірність податкових повідомлень-рішень, суд не має підстав надавати правову оцінку правомірності податковим повідомленням-рішенням, на підставі яких виник податковий борг.

У справі, що розглядається, перевірці підлягали обставини щодо наявності податкового боргу, за стягненням якого звернувся контролюючий орган. Під час з`ясування обставин щодо наявності податкового боргу суд з`ясував підстави його виникнення, а саме: податковий борг у відповідача виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом відповідно до податкових повідомлень-рішень, які були надіслані відповідачу за його податковою адресою і вважаються врученими.

Відповідач податкові повідомлення-рішення не оскаржив, зокрема і після відкриття провадження у цій справі, зустрічного позову у справі, що розглядається, не подав.

Надаючи відповідь на решту аргументів відповідача, наведених у відзиві та під час розгляду справи, суд додатково вказує на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2006 між Чернівецькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі за № 3326 та зареєстрований у Чернівецькій регіональній філії ДП Центр ДЗК, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок № 4АА007058 вчинено запис за номером 89 від 29.05.2007, який стосується земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2076 га, кадастровий номер - :30:001:0048 (а.с. 28-32).

Згідно рішення Господарського суду Чернівецької області від 26.02.2014 у справі № 926/955/13 з урахуванням ухвали суду від 28.02.2014, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2014, внесено зміни до договору оренди землі № 3326 від 07.12.2006, який укладений між Чернівецькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та зареєстрований у Чернівецькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок № 4 АА007058 вчинено запис за номером 89 від 29.05.2007, який стосується земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2076 га, кадастровий номер - :30:001:0048, виклавши пункт 7 договору в наступній редакції: «Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 51607,08 грн».

Наведена обставина не заперечувалася представником відповідача під час розгляду справи по суті.

Окрім того, представник відповідача не заперечував, що відповідач користується земельною ділянкою розташованою по АДРЕСА_2 , водночас не згідний з нарахованою сумою боргу.

Отже, під час розгляду справи по суті відповідач не надав до суду доказів відсутності або погашення ним вказаної суми податкового боргу. Незгода з нарахованою сумою боргу жодним чином не спростовує наявність у відповідача обов`язку сплатити узгоджену суму податкового боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з відсутністю судових витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суд не вирішує питання щодо їх стягнення з відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 77, 139, 241, 246, 255, 257 - 262 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг до місцевого бюджету у сумі 263188,11 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.02.2024.

Повне найменування сторін:

позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, );

відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя В.К. Левицький