Справа № 640/29970/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року Справа № 640/29970/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (далі позивач, АТ «Укргазвидобування») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві (далі третя особа, ГУ ДКСУ у м. Києві), у якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо неповернення Акціонерному товариству «Укргазвидобування» грошових коштів у сумі 18 139,37 грн., виконавчого збору у виконавчому провадженні № 6579094.

2. Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підготувати Подання щодо повернення Акціонерному товариству «Укргазвидобування» грошових коштів у сумі 18 139,37 грн., виконавчого збору у виконавчому провадженні № 6579094.

В обґрунтування поданого до суду позову позивач вказує про те, що 13.09.2021 звернувся до відповідача із заявою про формування та направлення до відповідного органу казначейства Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету та 07.10.2021 на адресу АТ «Укргазвидобування» надійшов лист відповідача від 01.10.2021 №165993/25, з якого вбачається, що останній «сформує Подання у разі отримання рішення суду про зобов`язання відділу провести вищевказані дії», що фактично свідчить про відмову Відповідача вчиняти певні дії, передбачені законодавством, а отже є протиправною бездіяльністю.

АТ «Укргазвидобування» вказує, що рішенням Окружного адміністративного міста Києва від 05.11.2020 у справі №640/22025/20, скасовано постанову відповідача про стягнення виконавчого збору від 21.08.2020 у ВІП №6580094, а відтак, у позивача виникло право на повернення йому коштів, зарахованих до державного бюджету на підставі визнаного протиправним рішення за процедурою визначеною Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

Позивач наполягає на наявності бездіяльності відповідача, яка виразилась у відмові сформувати та направити до відповідного органу казначейства, Подання, що є єдиною підставою для повернення позивачу грошових коштів, надміру зарахованих до Державного бюджету у виконавчому провадженні №6579094.

27.10.2021, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

21.11.2023 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.11.2023 справа розподілена судді Войтович І.І.

05.12.2023, ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято до провадження дану адміністративну справу № 640/29970/21, справу визначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями ст. 287 КАС України; витребувано докази по справі від відповідача: - завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №6579094; запропоновано подати до суду відзив.

Ухвала суду від 05.12.2023 надіслана сторонам по справі належним чином, відповідачем та третьою особою отримано ухвалу суду на електронний кабінет 06.12.2023, позивачу надіслано засобами поштового зв`язку Укрпошта» та отримано 11.12.2023.

Станом 27.10.2024 відзиву на позовну заяву, витребуваних судом матеріалів та доказів від відповідача не надійшло.

Від третьої особи правової позиції за предметом спору викладеної у письмовому вигляді, до суду не надійшло.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, адміністративна справа вирішується судом у порядку письмового провадження за наявними у ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм наступну правову оцінку.

Рішенням Арбітражного суду Харківської області від 23.01.2001 по справі №14953/5-12 задоволені позовні вимоги Закритого акціонерного товариства виробничо-торгової фірми "Сіверянка" до Бурового управління "Укрбургаз" і Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та з 2-го відповідача присуджено до стягнення на користь позивача 165151,80 грн основного боргу, 12930,33 грн втрат від інфляції, 1542,60 грн річних, 1700 грн державного мита, 69 грн арбітражних витрат з відстрочкою виконання рішення до 23.02.2001.

05.01.2005 відповідачем відкрито виконавче провадження № 6579094 з примусового виконання наказу Арбітражного суду Харківської області від 23.01.2001 №14953/5-12 щодо стягнення з ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» на користь ЗАТ ВТФ «Сіверянка» боргу у розмірі 181 393,73грн.

04.08.2020 Господарський суд Харківської області ухвалою у справі №14953/5-12 замінив ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (код 30019775) її правонаступником АТ «Укргазвидобування» (код 30019775).

12.08.2020 платіжним дорученням №318457 позивач добровільно сплатив борг в сумі 181 393,73 грн. за вищевказаним наказом у ВП №6579094 на рахунок відповідача.

14.08.2020 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у ВП №6579094 у сумі 18 139,37 грн.

20.08.2020 АБ «Укргазбанк», в якому у позивача відкрито розрахунковий рахунок, на підставі отриманої платіжної вимоги №6579094/UAH/1711/8 від 14.08.2020 примусово списав кошти у сумі 18 597,29 грн., в т.ч. і за постановою про стягнення виконавчого збору від 14.08.2020 у даному виконавчому провадженні у сумі 18139,37грн.

Позивач не погодився із діями відповідача та звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва із позовною заявою, яку рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.10.2020 у справі №640/20268/20 задоволено частково: визнано протиправними дії та постанову відповідача про стягнення виконавчого збору від 14.08.2020 у ВП №6579094, а в частині стягнення з відповідача суми 18 139,37грн., яка була списана в примусовому порядку, судом відмовлено.

Зокрема, суд у мотивувальній частині рішення у справі №640/20268/20 зазначив, що «після набрання рішенням законної сили у даній адміністративній справі, кошти сплачені позивачем на виконання спірної постанови будуть вважатися помилковими, а тому останній не буде позбавлений можливості звернутися в порядок та спосіб, встановлений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787 з метою їх повернення».

Також, суд у мотивувальній частині рішення зазначив, що «матеріалами адміністративної справи підтверджено факт сплати позивачем грошових коштів у сумі 18 139,37 грн. (виконавчого збору) згідно оскаржуваної постанови».

14.01.2021 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2020 у справі №640/20268/20, у зв`язку із відмовою відповідачу у відкритті апеляційного провадження на підставі ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021 у даній справі.

13.09.2021 AT «Укргазвидобування», в порядку п.5 вказаного наказу №787, звернулось заявою до відповідача із проханням сформувати Подання та подати його до відповідного органу казначейства разом із заявою про повернення позивачу з державного бюджету коштів у сумі 18 139,37грн., оскільки постанова про стягнення виконавчого збору від 14.08.2020 у даному виконавчому провадженні скасована у судовому порядку, а кошти визнані судом як помилково сплачені.

07.10.2021 на адресу АТ «Укргазвидобування» надійшов лист відповідача від 01.10.2021 №165993/25, з якого вбачається, що відповідач «сформує Подання …. у разі отримання рішення суду про зобов`язання відділу провести вищевказані дії».

Інших доводів та обґрунтувань на підтвердження правомірності неповернення Товариству грошових коштів у сумі 18 139,37 грн. у даному листі не зазначено.

Вирішуючи зазначений спір суд виходить з наступного.

За частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону № 1404-VIIІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч. 5 ст. 74 Закону № 1404-VIIІ).

За ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч.1, ч. 4, ч. 7 ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Як встановлено судом, рішенням Окружного адміністративного міста Києва від 05.11.2020 у справі №640/22025/20, скасовано постанову відповідача про стягнення виконавчого збору від 21.08.2020 у ВП №6580094.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення Окружного адміністративного міста Києва від 05.11.2020 у справі №640/22025/20 набрало чинності 14.01.2021, відповідно, застосовуючи положення ч. 4 ст. 78 КАС України, суд зазначає, що обставини встановлені в зазначеному рішенні суду щодо скасування постанови відповідача про стягнення виконавчого збору від 21.08.2020 у ВП №6580094 не підлягають доказуванню в даній справі.

Таким чином, у позивача виникло право на повернення коштів, зарахованих до державного бюджету на підставі скасованої постанови відповідача про стягнення виконавчого збору від 21.08.2020 у ВП №6580094.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, далі - Порядок №787).

Під час розгляду справи №640/20268/20 судом було встановлено, що матеріалами справи підтверджено факт сплати позивачем коштів у сумі 18 139,37 грн., стягнуті з позивача кошти є за своїм змістом помилково зарахованими до державного бюджету, відповідно, суд застосовуючи згадану вище ч.4 ст. 78 КАС України вказує, що зазначені обставини та факти не підлягають доказуванню, вказані докази наявні в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 3 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті, перерахування компенсації здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Згідно з пунктом 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Також, суд, враховуючи вищезгадане положення ст. 27 Закону №1404-VIII, зазначає, що набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню саме з Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету здійснює Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Як висновок, повернення помилково зарахованих до бюджету, коштів здійснюється за поданням, зокрема, органу державної виконавчої служби, разом із заявою про повернення коштів з бюджету.

Згідно п. 5 Порядку №787 подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Державна виконавча служба України.

Зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою та у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

Вказаний висновок суду узгоджується із аналогічним правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі № 910/23967/16.

Згідно з пунктом 10 Порядку №787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Платник подає до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм статті 253 та частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Міністерство юстиції є органом, який відповідно до підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету зобов`язаний забезпечувати відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Отже повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, тобто органу державної виконавчої служби разом зі заявою про повернення коштів з бюджету.

Тобто на Міністерство юстиції, територіальним органом якого є відповідач, законодавчо покладено обов`язок оформлення подання до органу Казначейства про повернення позивачеві надміру сплачених платежів.

Відповідач відповідних дій не вчинив, у зв`язку з чим є обгрунтованими доводи позивача щодо допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

Таким чином, суд враховує у справі вказані вище обставини та лист відповідь відповідача від 01.10.2021 №165993/25 та приходить до висновку про наявність бездіяльності відповідача, яка полягає у відмові сформувати і направити до відповідного органу казначейства, Подання, що є єдиною підставою для повернення позивачу грошових коштів, надміру зарахованих до Державного бюджету у виконавчому провадженні №6579094, та враховуючи положення вищезазначеного законодавства така бездіяльність відповідача обумовлена положеннями пункту 5 Порядку №787.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Відповідно, позивач обґрунтував та надав належні та достатні докази щодо наявності бездіяльності відповідача щодо не оформлення та подання до органу казначейської служби Подання, відповідач в свою чергу не скористався процесуальним правом щодо обґрунтування своєї бездіяльності та враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд для ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підготувати та направити подання щодо повернення Акціонерному товариству «Укргазвидобування» грошових коштів у сумі 18 139,37 грн, виконавчого збору у виконавчому провадженні № 6579094, як помилково сплачених, до відповідного органу Казначейства.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (платіжне доручення №446924 від 11.10.2021).

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо неповернення Акціонерному товариству «Укргазвидобування» грошових коштів у сумі 18 139,37 грн., виконавчого збору у виконавчому провадженні № 6579094.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () підготувати Подання щодо повернення Акціонерному товариству «Укргазвидобування» () грошових коштів у сумі 18 139,37 грн. (вісімнадцять тисяч то тридцять дев`ять гривень 37 копійок), виконавчого збору у виконавчому провадженні № 6579094, як помилково сплачених, до відповідного органу Казначейства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь Акціонерному товариству «Укргазвидобування» () витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.