Справа № 751/8977/23
Суддя: Лібстер А. С.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №751/8977/23
Провадження №2-а/751/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 р. місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняКурган В. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 751/8977/23
за позовомОСОБА_1
до Департаменту патрульної поліції
пропро скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності
учасники справи та представники:
позивачка не з`явилась
представник відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАТ № 7824372 від 27.09.2023 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та просить закрити провадження у справі закрити, а також просить поновити строки на оскарження постанови. В обґрунтування позову зазначила, що 27.09.2023 постановою працівника Управління патрульної поліції в Чернігівській області була винесена постанова серії ЕАТ № 7824372 та її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за те, що вона керувала автомобілем з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушила п. 2.9в ПДР. Вважає, що Правила дорожнього руху не порушувала. Перед початком дорожнього руху позивачем було перевірено технічний стан транспортного засобу, яким вона користується, зокрема, перевірено роботу пристроїв освітлення. Під час цієї перевірки будь-яких несправностей виявлено не було. На вимогу поліцейського позивачем були передані запитувані документи, також працівник поліції повідомив, що номерний знак транспортного засобу не освітлюється. Умислу на вчинення даного правопорушення у неї не було. Втім, не зважаючи на пояснення позивача, поліцейський відмовив їй у перенесені розгляду справи, а також у праві на захист, та повідомив про початок розгляду справи і виніс постанову. Постанова нею була отримана у відділенні поштового оператора 16.10.2023, а тому просить поновити строк звернення до адміністративного суду.

Позовна заява надійшла до Новозаводського районного суду м. Чернігова 18.10.2023. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.01.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом та поновлено пропущений строк на подання позовної заяви (а.с. 16-19).

Представник відповідача 08.02.2024 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому посилається на безпідставність позовних вимог та просить залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском строку для звернення до суду, а якщо суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду, то відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7824372 від 27.09.2023 залишити без змін. Вважає, що незгода позивача з її притягненням до адміністративної відповідальності носить суто суб`єктивний характер та свідчить лише про намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримку позовних вимог.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Семитоцька А. В. в судове засідання не з`явилась. В відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити без її участі та відмовити в задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, оглянувши відеозапис події, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.09.2023 поліцейським УПП в Чернігівській області рядовим поліції Лугиним П. П. винесено постанову ЕАТ № 7824372 від 27.09.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Відповідно до обставин, викладених в оскаржуваній постанові 27.09.2023, о 20 год. 29 хв., в м. Чернігів, по вул. Козацька, 21, водій керував транспортним засобом CITROEN BERLINGO, д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9в ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121-3 КУпАП (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що, зокрема, неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака у вигляді накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З дослідженого судом відеоматеріалу вбачається, що автомобіль марки «CITROEN BERLINGO», д.н.з. НОМЕР_1 , дійсно рухався у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком (а.с. 23). Будь-яких пояснень ОСОБА_1 про виявлення несправності у дорозі під час руху та неможливість її усунення на місці матеріали відеозапису не містять. Безпосереднє спілкування поліцейського та водія на місці зупинки транспортного засобу у відеоматеріалах взагалі не зафіксовано (або не надано суду).

Крім того, відеозапис події, яка зафіксована у протоколі, не підтверджує наявність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки встановити, коли саме перестала горіти підсвітка номерного знаку та чи помітила водій цю несправність, із відеозапису встановити неможна. Та обставина, що не підсвічувався номерний знак при русі транспортного засобу не спростовує факту, що лампочка перегоріла під час руху транспортного засобу.

З відеозапису вбачається, що автомобіль чистий, номерний знак чистий і добре читається з тієї відстані, з якої ведеться відеозапис. За таких обставин співробітник поліції міг запропонувати водію усунути порушення на місці. Через відсутність фіксації процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, її доводи про те, що співробітниками поліції порушені її права, відповідачем не спростовані, її пояснення на місці зупинки транспортного засобу не зафіксовані.

Суд вважає, що адміністративна відповідальність за таке правопорушення настає у тому разі, коли водій не усунув несправність на місці та продовжив рух.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність умислу на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем відповідно до ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи факт надання відповідачем неповних доказів на підтвердження факту вчинення проступку позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач обставин, на які посилається позивач не спростував, достатніх доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення, суду не надав, а посадова особа при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не дотрималась справедливого балансу та принципу презумпції невинуватості.

Цей висновок є підставою для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За встановлених судом обставин, понесені судові витрати за подання адміністративного позову у розмірі 536,80 гривень, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 283, 287 -289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7824372 від 27.09.2023, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 26 лютого 2024 року.

Суддя А. С. Лібстер