Справа № 320/7280/22
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7280/22 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 30.06.2022 №4283-8052/Г-02/8-1000/22 про перерахунок довідного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у відсотковому відношенні з 68% до 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування і виплату шомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з того, що на час виходу у відставку він мав стаж роботи на посади судді повних 33 роки 00 місяців 25 днів, починаючи з 19.02.2020, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 року №337, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що під час проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача правомірно застосовано норми чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, при цьому загальний стаж позивача на посаді судді складає повних 29 років.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з рішенням Київської обласної ради народних депутатів від 22 грудня 1992 року та випискою з наказу № 737 від 23.12.1922 позивача обрано та зараховано з 05.01.1993 народним суддею Ставищенського районного народного суду. Позивач працював суддею Ставищенського районного суду Київської області з 05.01.1993 по 19.09.2016. Стаж роботи на посаді судді складає 23 роки 08 місяців 14 днів.

Постановою Верховної Ради України 08.09.2016 позивач звільнений з посади у відставку та наказом від 19.09.2016 відрахований зі штату Ставищенського районного суду.

Позивач зазначає, що навчався у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1983 по 01.06.1987, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_1 . З 13.11.1976 по 24.11.1978 проходив службу в армії про що свідчить копія військового квитка серії НОМЕР_2 .

З 20.09.2016 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 25.01.2017 у справі № 378/1172/16-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області щодо нарахування ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розмірі 86 % від грошового утримання судді. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області зарахувати ОСОБА_1 роботу на посаді слідчого Ставищенського РВВС УВС Київської області за період з 01.08.1987 по 01.01.1993 до стажу роботи, який надає право на отримання щомісячного грошового утримання. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% від заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничним розміром, починаючи з 20.09.2016.

24.01.2020 ТУ ДСА в Київській області видала позивачу довідку про суддівську винагороду № 242, відповідно до якої розмір суддівської винагороди, яка має бути врахована при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2020 складає 113508 грн.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 14 червня 2021 року у справі № 320/8564/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2021, що постановлена за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, визнано право позивача на перерахунок довічного утримання судді у відставці на підставі норм Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» та відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 337 від 04.03.2020.

Також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2022 у справі № 320/8564/20, яка ухвалена за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 , як судді Ставищенського районного суду Київської області у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 68 відсотків, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 № 337 без обмеження граничного розміру, з врахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2022 позивачу проведено перерахунок грошового утримання з розрахунку 68 % заробітку.

16.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 року №337, виходячи зі стажу судді 33 роки 00 місяців 25 днів, тобто 76 відсотків від заробітку, з врахуванням періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання у вищому навчальному закладі.

Листом від 30.06.2022 № 42838052/Г-02/8-1000/22 відповідач повідомив позивача про те, що стаж на посаді судді становить 29 років 1 місяць 9 днів, що складає 68 % розрахунку пенсії від заробітку.

Позивач, вважаючи відмову відповідача у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді періоди служби та навчання протиправною, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що загальний стаж роботи судді позивача, що дає йому право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 33 років 00 місяців та 25 днів, оскільки до нього має зараховуватись половина строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського (1 рік 11 місяців), та строкова військова служба (2 роки 0 місяців 11 днів), що дає позивачу право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме у розмірі 76% суддівської винагороди, з урахуванням положень законодавства.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.126 Конституції України, визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до п.8 ч.5 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Частиною 7 наведеної статті передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Згідно з ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до п.34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року №865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом стаж роботи позивача становить 29 років 01 місяців 14 днів.

Колегія суддів зазначає, що визначені у ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» роботи, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді, не свідчать про відсутність підстав для застосувань пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень, який передбачає також визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день призначення судді на посаду, якщо це відбулось до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірного розрахунку відповідачем стажу позивача без врахування його строкової військової служби та половини терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського.

Наведене свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку періоду проходження строкової військової служби та половини терміну навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, із розрахунку 76% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді із застосуванням положень законодавства, колегія суддів доходить таких висновків.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 визнано неконституційним п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Колегія суддів наголошує на тому, що Конституційний Суд України визнав неконституційним увесь пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону № 2453-VI.

На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями ст.142 Закону №1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII визначає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Зазначена норма неконституційною не визнавалась.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами ч.4 ст.142 Закону №1402- VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402-VIII.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене у розмірі, визначеному Законом № 2453-VI, яким передбачалась інша формула обрахунку грошового утримання, зокрема, розмір суддівської винагороди та відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.

Конституційний Суд України у рішенні від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя.

Положеннями ст.142 Закону №1402-VIII передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

При цьому, у рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20 викладено висновок про наявність у судді у відставці, який отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі, обчисленому згідно з положеннями Закону №2453-VI, права (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України №1402-VIII, оскільки з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 виникли підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного довічного грошового утримання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розмір суддівської винагороди за Законом № 1402-VIII; розмір відсотку за Законом № 2453-VI).

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року у справі №160/10640/20.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції встановлено належний та ефективний спосіб захисту порушених у спірних відносинах прав позивача, а саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити здійснити нарахування і виплату шомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з того, що на час виходу у відставку він мав стаж роботи на посади судді повних 33 роки 00 місяців 25 днів, починаючи з 19.02.2020, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 року №337, з урахуванням фактично виплачених сум.

Доводи апелянта про те, що рішення податкового органу про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку не породжує для позивача негативних наслідків, оскільки є лише відображенням певної інформації бази даних контролюючого органу, яка сама по собі не порушує прав платника, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки оскаржуване рішення є підставою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних і це порушує права та охоронювані законом інтереси платника, адже фактично позбавляє можливості позивача належним чином проводити свою господарську діяльність.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма