Справа № 377/150/24
Суддя: Бабич Н. С.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

Справа №377/150/24

Провадження №2-а/377/2/24

27 лютого 2024 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції Кудри Максима Геннадійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

У С Т А Н О В И Л А:

22 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов, в якому позивач, посилаючись на статті 245, 247, 251, 252, 280, 287, 288 КУпАП, статті 5, 160, 286 КАС України, просить скасувати постанову серії ЕНА №1469496 від 18 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, а справу щодо нього закрити.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ( якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивач не додав до позовної заяви доказів на підтвердження того, що його місце проживання чи перебування зареєстровано на території, на яку розповсюджується територіальна юрисдикція Славутицького міського суду Київської області, тобто місто Славутич, що має значення для визначення підсудності поданого позову цьому суду, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Статтею 46 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач, а з огляду на частину 4 цієї статті відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий в цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, як визначено пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України.

Згідно зі статтею 22 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбачені частиною 1 статті 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції, але можуть набути у справі, в силу статті 49 КАС України, процесуальних прав та обов`язків третьої особи на стороні відповідача.

Отже, з огляду на визначення терміну «суб`єкт владних повноважень» відповідач поліцейський Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший сержант поліції Кудра Максим Геннадійович не є таким.

Позивачем подано позовну заяву до поліцейського Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції Кудри Максима Геннадійовича, який не є суб`єктом владних повноважень, а тільки діяв від його імені у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків, а тому в силу статті 49 КАС України може набути у справі процесуальних прав та обов`язків третіх осіб на стороні відповідача, яким у даній справі може бути Головне управління Національної поліції в Київській області.

Частиною другою статті 161 КАС України передбачено, що у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 44 КАС України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

В порушення зазначених вимог позивач не додав до позовної заяви доказів надсилання її копії та копій доданих документів, в тому числі електронних доказів, іншим учасникам справи.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви, яка відповідатиме вимогам статей 160, 161 КАС України, із зазначенням належного відповідача (суб`єкта владних повноважень) та наданням до позовної заяви документу, що підтверджує відомості про зареєстроване місце проживання позивача станом на дату звернення до суду та доказів направлення позовної заяви з додатками іншим учасникам.

Керуючись статтею 169 КАС України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції Кудри Максима Геннадійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишити без руху, надавши позивачеві строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Попередити позивача, якщо недоліки будуть усунуті в установлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу для виконання.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 27 лютого 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич