Справа № 520/2610/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 лютого 2024 р. справа № 520/2610/24
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Начальника Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова про 1) визнання протиправним та скасування рішення Начальника Шевченківського РТЦК СП м. Харкова, що оскаржується; 2) зобов`язання Начальника Шевченківського РТЦК СП м.Харкова видати ОСОБА_1 довідку про відстрочку від призову за мобілізацією встановленого зразка, дану довідку направити поштою на адресу ОСОБА_1 , -

встановив:

Позов надійшов до суду 30.01.2024 р., і ухвалою суду від 31.01.2024р. був залишений без руху у зв`язку з недоліками в оформленні у вигляді відсутності уточненої позовної заяви відповідно до приписів п.4 ч.5 ст.160 та п.5 ч.5 ст.160 КАС України із зазначенням прізвища, ім"я та по-батькові конкретного військовослужбовця, котрий посідає штатну військову посаду - начальника Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова; копії оскарженого індивідуального акта суб"єкта владних повноважень (рішення) або клопотання про витребування оскарженого індивідуального акта суб"єкта владних повноважень; подання зазначеної у переліку додатків до позовної заяви копії паспорту; доказів сплати судового збору або зазначення підстав для звільнення від сплати судового збору разом з доказами, що підтверджують зазначені обставити; юридично умотивованої та документально доведеної заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із долученням належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів настання цього наслідку через дію поважної причини.

Дану ухвалу позивач отримав 08.02.2024р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, але недоліків позову не усунув.

Відтак, суд доходить до переконання про те, що позов поданий поза межами строку звернення до суду, заяви про поновлення строку звернення до суду заявником не подано, судовий збір не сплачено, уточнену позовну заяву до суду не подано, недоліки позову не усунуто.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що за змістом п.9 ч.3 ст.2, ч.2 ст.44, ч.1 ст.45 КАС України кожен учасник суспільних відносин повинен забезпечити дотримання обов`язку вчинення процесуальних дій із захисту прав та інтересів у судовому порядку у строк, визначений відповідним процесуальним законом.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17, від 22.11.2018 у справі №815/91/18 та від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України: "…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.".

Суд зазначає, що реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Згідно з правовим висновком постанови Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує, а не тим, хто спить.

З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України означена правова позиція є цілком релевантною відносно спірних правовідносин, котрі склалися з приводу проходження громадянином України публічної служби.

За змістом викладених у позові доводів заявника подія призову на військову службу мала місце - 16.11.2023р., разом з тим позов було направлено до суду - 26.01.2024р. відповідно до відтиску штампу поштової служби на конверті, в якому надійшла позовна заява, та отримано судом - 30.01.2024р.

У відносинах з проходження публічної служби проміжок часу з 16.11.2023р. і до 26.01.2024р. є достатньо тривалим проміжком часу, відносно якого текст позову також не містить викладення будь-яких фактичних даних про істотні перешкоди звернення до суду.

Отже, позов поданий поза межами строку звернення до суду без заяви про поновлення строку звернення та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Юридично умотивованої та документально доведеної заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із долученням належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів настання цього наслідку через дію поважної причини на виконання ухвали суду від 31.01.2024р. заявником до суду не подано, тому вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №520/2610/24 слід визнати невиконаними.

Окрім того, заявником на виконання ухвали суду від 31.01.2024 не подано уточненої позовної заяви відповідно до приписів п.4 ч.5 ст.160 та п.5 ч.5 ст.160 КАС України із зазначенням прізвища, ім"я та по-батькові конкретного військовослужбовця, котрий посідає штатну військову посаду - начальника Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова; копії оскарженого індивідуального акта суб"єкта владних повноважень (рішення) або клопотання про витребування оскарженого індивідуального акта суб"єкта владних повноважень; подання зазначеної у переліку додатків до позовної заяви копії паспорту; доказів сплати судового збору або зазначення підстав для звільнення від сплати судового збору разом з доказами, що підтверджують зазначені обставити, що є окремою підставою для повернення позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст.8, 18, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 169, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суддя

ухвалив:

1. Вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №520/2610/24 - визнати невиконаними.

2. Позов - повернути.

3. Роз`яснити, що повернення позову не позбавляє права повторного звернення.

4. Копію ухвали надіслати заявникові.

5. Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко