Справа № 160/20952/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Лисенко Н.О.,
представника позивача - Дружини Т.Г.,
представника відповідача - Дерновського М.Є.,
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
представника Міністерства фінансів України - Снісаренко К.С.,
представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - Дмитрієва Є.К.,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, та з урахуванням заяви про зміну підстав позову, яка прийнята судом протокольною ухвалою від 07.11.2023, в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 17 жовтня 2023 року. Встановлено учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.
29.09.2023 від позивача надійшла заява щодо необхідності залучення до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Міністерства фінансів України.
03.10.2023 від Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач позов не визначає, просить відмовити у його задоволенні. Зокрема, у відзиві зазначає, що Угода про порядок відшкодування витрат державного бюджету, які можуть виникнути внаслідок виконання гарантійних зобов`язань Держави від 26.05.1998, яка є підставою для стягнення заборгованості, укладена між Міністерством фінансів України та Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», отже Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не є стороною в зазначеній угоді і виконує функції щодо стягнення простроченої заборгованості виключно в межах визначених постановою КМУ № 174 від 02.03.2011. Згідно цієї постанови КМУ облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.
Також відповідач зазначає, що правовідносини на які намагається вплинути позивач безпосередньо стосуються взаємодії Міністерства фінансів України та Державної казначейської служби України, як органу який обліковує відповідні кошти на своїх рахунках. Державна казначейська служба України на підставі інформації наданої Міністерством фінансів України відповідно до Постанови КМУ №174 надало доручення Головному управлінню стосовно використання вимог відповідного Порядку щодо формування Подання до органу Державної податкової служби для подальшого здійснення виконання відповідної постанови. Отже Головне управління, як орган який лише підпорядковується Державній казначейській службі України та зобов`язаний виконувати доручення які надсилаються Державною казначейською службою України із узгодженням з Міністерством фінансів України, на підставі наданої їм інформації, для дотримання вимог чинного законодавства та в порядку визначеним ст. 19 Конституції України не міг не виконати відповідне доручення та виніс відповідне подання № 6 від 23.06.2023, як орган який наділений правом на підставі наданої інформації виносити відповідні подання.
В судовому засіданні 17.10.2023 протокольною ухвалою суд залучив до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Міністерство фінансів України, розгляд справи відкладено на 07.11.2023.
03.10.2023 від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшли пояснення стосовно адміністративного позову, в яких управління зазначає, що відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. За правовим статусом прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету не є податковим боргом в розумінні п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, ст. 59 Податкового кодексу України. Підставою для стягнення простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником, є отримання подання територіальних органів Державної казначейської служби.
17.10.2023 від позивача надійшла заява про зміну підстав позову, яка розглянута в судовому засіданні та з урахуванням думки присутніх представників учасників справи протокольною ухвалою від 07.11.2023 прийнята до розгляду, в подальшому позов розглядається з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 17.10.2023.
26.10.2023 від Міністерства фінансів України надійшли пояснення щодо позову, згідно змісту яких Законом України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» від 19.05.2011 № 3396-VI (зі змінами, внесеними законами України від 23.03.2017 №1987- VIII та від 14.07.2020 №769-IX) з метою запобігання настання неплатоспроможності підприємства, було передбачено реструктурування простроченої заборгованості останнього перед державою, на умовах погашення щокварталу рівними частинами протягом 10 років починаючи з 2020 (а згодом з 2025) року, відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України плану розвитку підприємства, погодженого з профільним Комітетом Верховної Ради України. План розвитку ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», відповідно до вимог статті 5 Закону України від 14.07.2020 року №769-ІХ, повинен бути затверджений Кабінетом Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону. На даний час в зв`язку з невиконанням викладеного у Законі України від 14.07.2020 року №769-ІХ порядку затвердження Кабінетом Міністрів України плану розвитку підприємства, заборгованість ДП «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» Міністерством фінансів України не реструктуризована. Основна сума кредиту та відсотки за користування кредитом протягом 2004- 01.06.2023 року ДП «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» не погашались, що призвело до виникнення простроченої заборгованості ( основний борг) в загальній сумі 100 822 441,50 дол. США (Мінфін здійснює розрахунки заборгованості у валюті кредиту). Однак, сума боргу залишається не погашеною відповідачем у добровільному порядку. У зв`язку з чим, відповідно до законодавства України Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровської області було внесене Подання № 6 від 23.06.2023 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 174 «Питання обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості».
В судовому засіданні 07.11.2023 продовжено підготовче провадження на 30 днів з 18.11.2023 та відкладено розгляд справи на 05.12.2023.
27.11.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем наведені доводи у спростування доводів відповідача щодо неналежного відповідача у справі, а також доводів відповідача щодо невідповідності подання ознакам акту індивідуальної дії.
В судовому засіданні 05.12.2023 суд закрив підготовче провадження у даній справі та призначив справу до судового розгляду на 04.01.2023.
Призначене на 04.01.2023 судове засідання відкладено на 11.01.2024.
У судовому засіданні 11.01.2024 оголошено перерву до 01.02.2024 у зв`язку із знеструмленням будівлі суду за адресою: м. Дніпро, вул. Янгеля, 4, та, у зв`язку із цим, відсутністю технічної можливості фіксування судового процесу за допомогою ВКЗ у цій справі.
01.02.2024 від позивача надійшли письмові пояснення (з урахуванням клопотання від 06.02.2024).
В судовому засіданні 01.02.2024 оголошено перерву до 08.02.2024 задля надання представникам учасникам справи можливості ознайомитись із письмовими поясненнями позивача від 01.02.2024.
06.02.2024 від відповідача надійшли письмові пояснення.
06.02.2024 від Східного міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків надійшли письмові пояснення.
В судовому засіданні 08.02.2024 оголошено перерву до 15.02.2024 у зв`язку із оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги.
В судовому засіданні 15.02.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши позиції представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
В 1995 році був утворений міжнародний консорціум SLC, до якого входили: американська фірма Boeing Commercial Space Company (40% капіталу), російська ракетно-космічна корпорація «Енергія» (25%), Українські КБ «Південне» (5%), ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» (10%) і норвезька суднобудівна компанія Aker Kvaerner (20%).
Указом Президента України від 04.03.1998 № 166/98 «Про виконання базової угоди від 02.04.1996 № 329 між Виробничим об`єднанням «Південний машинобудівний завод» (правонаступником якої є Державне підприємство «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова») і компанією Sea Launch Company, з метою забезпечення виконання зобов`язань базової угоди від 02 квітня 1996 року № 329 з компанією «Sea Launch SLC» (далі - Консорціум) уповноважено Міністерство фінансів України надавати від імені України безумовні та безвідкличні гарантії на користь кредиторів під забезпечення повернення коштів, які залучаються у межах програми «Морський старт» для виконання базової Угоди № 329 з компанією «Sea Launch SLC».
Між Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (Позичальник) та іноземними компаніями Colvis Finense Limited (Кредитор), First Manhattan Capital Group Limited (Передавач) 02 квітня 2004 року було укладено угоду про кредит під державну гарантію в розмірі 107500000 доларів США строком на 5 років.
Кредитні кошти Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» отримані в лютому 2004 року з кінцевим терміном погашення, включаючи відсотки, 02.02.2009.
Цільове використання коштів виділене для фінансування виробництва ракет «Зеніт» у межах програми «Морський старт» для їх постачання компанії Sea Launch Company.
Виконання зобов`язань ДП «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» цією кредитною угодою забезпечене Платіжною гарантією Міністерства фінансів України № 27-304/166 від 27.05.1998.
В 2009 році Консорціум оголосив про банкрутство та фінансову реорганізацію. В 2010 році рада директорів Консорціуму прийняла рішення про консолідацію 95% капіталу на користь російської ракетно-космічної корпорації «Енергія».
Відповідно до п. 4.1. Додаткової угоди №7 від 14.07.2011 до угоди від 26.05.1998, позичальник зобов?язується погасити заборгованість перед Гарантом рівними частинами протягом 10 (десяти) років, починаючи з 15 січня 2016 року шляхом перерахування на користь Гаранта щоквартальних платежів у валюті Кредиту (або в національній валюті за офіційним курсом Національного Банку України на день здійснення платежу) на рахунок державного казначейства України з визначенням в платіжному дорученні призначення платежу, як погашення заборгованості згідно з угодою від 26.06.1998. Реквізити рахунку будуть повідомлені Гарантом Позичальнику додатково.
На суму заборгованості не нараховуються відсотки.
Належними для здійснення Позичальником щоквартальних платежів по погашенню Заборгованості перед Гарантом є 15 січня, 15 квітня, 15 липня та 15 жовтня. Гарант до 31 грудня 2015 року надає Позичальнику плановий графік платежів з відшкодування витрат державного бюджету.
На виконання листа Державної казначейської служби України від 17.03.2023 №10-10-08/4618 «Щодо відшкодування державному бюджету витрат за кредитами, отриманими під державні гарантії» Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області оформлено та направлено на адресу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків подання від 23.06.2023 №6 щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитом, залученим під державні гарантії з Державного підприємства «Виробниче об?єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова».
Не погодившись з вказаним поданням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.
Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - Головне управління) у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України, наказами Державної казначейської служби України, іншими актами законодавства України та діє на підставі положення про Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 21 листопада 2011 року №120 (у редакції наказу Державної казначейської служби України від 10 травня 2018 року №141).
Відповідно до положень Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 №621, цей Порядок регламентує взаємовідносини органів Державної казначейської служби України (далі органи Казначейства) та органів Державної податкової служби України (далі органи ДПС) у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями з метою забезпечення повноти надходжень до бюджетів та здійснення органами Казначейства та ДПС в межах повноважень контролю за надходженнями до бюджетів податків і зборів та інших платежів, у тому числі контролю за погашенням заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі (п.1 Порядку).
Щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, органи Казначейства надають у паперовому вигляді відповідним органам ДПС подання за формою згідно з додатком 1 до Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 19931998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року № 174, щодо:
простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками, фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, на суму заборгованості з основного боргу, відсотків та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця у національній валюті з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом;
простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, заборгованості з основного боргу, відсотків, плати за надання гарантій та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця або на дату оформлення подання, у разі надходження коштів до державного бюджету, у національній валюті та валюті кредиту з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом.
Органами Казначейства оформлюються подання на стягнення з боржників простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, облік якої здійснюють органи Казначейства, крім заборгованості, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом України щодо відмови у стягненні заборгованості.
Щодо заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом щодо відмови у стягненні заборгованості, органи Казначейства щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, надсилають відповідним ГУ ДПС інформацію згідно з цим пунктом в електронній формі з використанням відповідного модуля системи електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Про вжиті заходи щодо стягнення простроченої заборгованості органи ДПС щокварталу та за підсумками року не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформують відповідні органи Казначейства з наданням копій документів (постанови, ухвали, рішення суду тощо) (п. 14 Порядку).
Відповідно до ч.9 ст.17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
02.03.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 174 «Питання обліку заборгованості в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками /фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості», якою затверджений Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.
Цей порядок регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державною або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надавав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою.
Пунктом 3 даного порядку зазначено, що облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком- агентом у валюті кредиту, в якій вони надані. Кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок відкритий у Державній казначейській службі.
Згідно з пунктом 8 Порядку, Мінфін подає Державній казначейській службі України щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом). Державна казначейська служба України на підставі інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету, щомісячно інформує територіальні органи Державної казначейської служби України, за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені для оформлення подання щодо стягнення простроченої заборгованості.
Відповідно до пункту 15 цього Порядку, прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.
Здійснивши аналіз наведених норм, суд зазначає, що Міністерство фінансів України є органом, до повноважень якого входить облік простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії. У взаємодії з Державною казначейською службою України, у терміни встановлені Порядком №174, Мінфін подає Державній казначейській службі України інформацію про зміну розміру існуючої простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, яка (ДКС України) в свою чергу щомісячно інформує територіальні органи Державної казначейської служби України, за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені для оформлення подання щодо стягнення простроченої заборгованості.
В свою чергу, територіальні органи Державної казначейської служби України, які винесли відповідне подання, направляють його до органів Державної податкової служби задля вчинення останніми заходів щодо стягнення простроченої заборгованості.
У відзиві на позов та у подальших письмових поясненнях, а також усно в судових засіданнях, відповідач неодноразово зазначав, що сформоване ним подання №6 від 23.06.2023 носить обліковий та інформаційний характер, а тому воно не є індивідуальним актом, який би породжував будь-які правові наслідки.
Такі доводи відповідача зроблені з посиланням на правовий висновок сформований Верховним Судом у справі № 826/8966/14 за позовом Долинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл", треті особи - Управління Державної казначейської служби України у Новгородківському районі Кіровоградської області, Філія "Куцівський елеватор" Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" про стягнення коштів.
Так, дійсно, Верховним Судом у постанові від 22.10.2019 у справі № 826/8966/14 зазначено, що:
«саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою перед державою.
Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
В частині 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Статтею 1 вказаного Закону визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій) обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Відтак, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій».
Згідно предмета позову у справі №826/8966/14, мова йде про стягнення коштів у вигляді простроченої заборгованості перед державою, а тому Верховний Суд, в контексті предмета спору, дійшов висновку про те, що стягнення заборгованості повинно відбуватись саме на підставі первинної документації суб`єкта господарювання, а ні на підставі подання, внесеного органами казначейської служби до органів ДПС.
При цьому Верховним Судом у постанові від 22.10.2019 у справі №826/8966/14 не надавалась оцінка поданню, як індивідуальному акту.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що правова позиція, викладена Верховним Судом у справі №826/8966/14 не може бути застосована до даних у цій справі правовідносин.
За визначенням, що міститься у статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.
Індивідуально-правові акти як правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.
Отже, акт застосування норм права (індивідуальний акт) - це індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує свою дію фактами його застосування, тоді як дія індивідуального акта закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
На підставі наведеного суд дійшов висновку про те, що спірне подання сформовано територіальним органом Державної казначейської служби на підставі приписів Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 №621 та Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості від 02.03.2011 №174, та у спосіб визначений цими нормативними актами, з метою виконання приписів ст.17 Бюджетного кодексу України. Тобто, воно прийнято суб`єктом владних повноважень на виконання своїх функцій, а тому є рішенням суб`єкта владних повноважень, в розумінні статті 2 КАС України. Враховуючи, що спірне подання стосується прав позивача у даній справі, а тому створює у нього й відповідні обов`язки.
Отже, на підставі наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що спірне у даній справі подання №6 від 23.06.2023 є актом індивідуальної дії, який може бути предметом оскарження, а Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в свою чергу, є належним відповідачем.
Що ж до суті спірних правовідносин.
19.05.2011 Верховною Радою України прийнято Закон України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 №1987-VIII та від 14.07.2020 №769-IX.
Цей Закон спрямований на створення умов для стабілізації виробництва у галузі ракетобудування і забезпечення виконання Україною зобов`язань, передбачених міжнародними договорами України з питань космічної діяльності.
Відповідно до приписів цього Закону (в редакції станом на час формування подання №6 від 23.06.2023) унормовано реструктуризувати заборгованість державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (далі - підприємство) перед державою за кредитом, залученим 2 лютого 2004 року в компанії "Colvis Finance Limited" (Великобританія) під державну гарантію, на таких умовах:
підприємство погашає не сплачену станом на 1 січня 2021 року суму заборгованості перед державою щокварталу рівними частинами протягом 10 років, починаючи з 2025 року, відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України плану розвитку підприємства. На суму заборгованості не нараховуються відсотки. Відсотки, нараховані на суму заборгованості на день прийняття цього Закону, сплачуються в порядку, передбаченому для сплати заборгованості. Штрафні санкції, нараховані на день прийняття цього Закону, списуються.
Установити, що підприємству надається державна підтримка у вигляді компенсації відсоткових ставок за кредитами, що залучаються підприємством для виконання своїх зобов`язань у рамках реалізації міжнародних договорів України, за рахунок коштів, передбачених у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Кабінету Міністрів України забезпечити, починаючи з 2017 року, державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" державними замовленнями, у тому числі державними оборонними замовленнями, виходячи з можливостей державного бюджету.
Тобто, цим Законом визначено порядок та строки сплати простроченої заборгованості позивача перед державною за кредитом, наданим під державні гарантії та унормовано, що обов`язок позивача щодо сплати цієї заборгованості виникає лише з 2025 року, а сплата повинна відбуватись щокварталу рівними частинами протягом 10 років.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. При цьому, вжите законодавцем формулювання «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби ( постанова ВП ВС від 19 жовтня 2023 року у справі № 9901/43/21).
Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.
Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року № 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.
Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.
Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.
Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.
Тож, спірне у даній справі подання, як акт індивідуальної дії, винесене відповідачем всупереч вимогам наведеного закону, адже, станом на час його (подання) складання та направлення до органу ДПС, у позивача не виник обов`язок щодо сплати цієї заборгованості, а заборгованість не набула статусу простроченої.
Таким чином, подання №6 від 23.06.2023, що оскаржуються у цій справі, у контексті критеріїв, які висуваються до рішень суб`єктів владних повноважень, визначених статтею 2 КАС України, прийнято не на підставі закону, а тому є протиправним.
До того ж, суд критично ставиться до доводів Міністерства фінансів України щодо відсутності станом на час внесення подання затвердженого Кабінетом Міністрів України плану розвитку Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" з огляду на таке.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону №769-IX від 14.07.2020 (яким внесено зміни до Закону №3396) Кабінету Міністрів України доручено:
- забезпечити унормування порядку списання заборгованості державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", передбаченого пунктом 3 цього розділу;
- прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону;
- привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;
- забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону затвердити план розвитку державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", визначений статтею 1 Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", а також впродовж п`яти років забезпечувати щорічне (до 1 лютого) інформування Верховної Ради України про виконання цього плану.
Станом на час внесення подання №6 від 23.06.2023, Кабінетом Міністрів України не виконані вимоги Закону України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 №1987-VIII та №769-IX, у зв?язку з чим позивачем подано відповідний позов про визнання протиправною бездіяльність КМУ та зобов?язання вчинити певні дії, а саме, виконати Вимоги означених Законів, спрямованих на реструктуризацію заборгованості перед державою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі №160/9860/22, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023, адміністративний позов Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова до Кабінету Міністрів України, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство фінансів України; третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна казначейська служба України; третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне космічне агентство України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не виконання в повному обсязі вимог Закону України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова від 19.05.2011 року №3396-VI, зі змінами та доповненнями, Закону України Про внесення змін до Закону України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 23.03.2017 р. № 1987-VIII, Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 14.07.2020 року №769-IX.

Зобов`язано Кабінет Міністрів України виконати вимоги Закону України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова від 19.05.2011 року №3396-VI, зі змінами та доповненнями, Закону України Про внесення змін до Закону України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 23.03.2017 р. № 1987-VIII, Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 14.07.2020 року №769-IX, а саме:

забезпечити державне підприємство Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова державними замовленнями, у тому числі державними оборонними замовленнями, виходячи з можливостей державного бюджету;

забезпечити унормування порядку списання заборгованості державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, передбаченого пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 14.07.2020 року №769-IX;

прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 14.07.2020 року №769-IX;

привести свої нормативно-правові акти у відповідність із Законом України Про внесення змін до Закону України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 23.03.2017 р. № 1987-VIII та Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 14.07.2020 року №769-IX;

забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із Законом України Про внесення змін до Закону України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 23.03.2017 р. № 1987-VIII та Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова від 14.07.2020 року №769-IX;

затвердити план розвитку державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, визначений статтею 1 Закону України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова від 19.05.2011 року №3396-VI.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 16.10.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі №160/9860/22.

Рішення у справі №160/9860/22 набуло чинності - 16.05.2023.

Станом на час розгляду цієї справи, в матеріалах справи відсутні докази щодо виконання Кабінетом Міністрів України рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі №160/9860/22, відповідно, відсутній затверджений Кабінетом Міністрів України план розвитку державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, визначений статтею 1 Закону України Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова від 19.05.2011 року №3396-VI.

Разом з тим, невиконання Кабінетом Міністрів України приписів Закону №769 та судового рішення у справі №160/9860/22, не може бути підставою для виникнення у позивача обов`язку із сплати заборгованості станом на червень 2023 року, всупереч приписам Закону №3396 в редакції Закону №769.

Частиною 1 статті 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Підсумовуючи, суд зазначає, що Законом №3396 врегульовано реструктуризацію заборгованості позивача перед державою, тобто визначено відповідний порядок сплати кредитних коштів, отриманих під державні гарантії, зокрема, визначено строки сплати, періодичність сплати та частки сум, які підлягають погашенню у відповідний період часу.

Разом з тим, існування спірного подання має відповідні правові наслідки для позивача у вигляді фактичної підстави для органу ДПС для реалізації повноважень щодо стягнення з позивача зазначеної у поданні суми заборгованості перед державою.

До того ж, отримавши від органу ДКС подання орган ДПС почав вчиняти дії щодо стягнення з позивача суми заборгованості надіславши листа від 25.07.2023, в якому вказав на необхідність погашення цієї суми заборгованості (виставив претензію).

Отже, подання №6 від 23.06.2023 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки станом на час його складання та внесення у позивача відсутній обов`язок щодо погашення цієї суми заборгованості.

Тому, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування Подання № 6 від 23.06.2023, внесене Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про здійснення до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, , заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01 березня 2023 року у сумі 3 686 935 534,24 грн за офіційним курсом Національного банку, встановленому на звітну дату 100 822 441,50 USD та в іноземній валюті, підлягають задоволенню.

Що ж до позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області утриматися від дій, спрямованих на внесення Подання про здійснення до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, , заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії до 01.04.2025, суд зазначає, що КАС України не встановлює можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити чи утриматись від вчинення певних дій на майбутнє.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, та не може ґрунтувати свої висновки на припущеннях щодо можливих порушень прав та інтересів позивача у майбутньому.

Наведене виключає можливість задоволення позовної вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій на майбутнє.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені судом та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010).

За приписами частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, наявні підстави для часткового задоволення позову.

Здійснити розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним Подання № 6 від 23.06.2023, яке внесене Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про здійснення до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01 червня 2023 року у сумі 3 686 935 534,24 грн (в іноземній валюті - за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату в розмірі 100 822 441,50 USD).

Скасувати Подання № 6 від 23.06.2023, яке внесене Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про здійснення до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01 червня 2023 року у сумі 3 686 935 534,24 грн (в іноземній валюті - за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату в розмірі 100 822 441,50 USD).

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () на користь Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова () витрати по сплаті судового збору у розмірі 26840,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 26.02.2024 року.

Суддя Н.Є. Калугіна