Справа № 320/45872/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року № 320/45872/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового зобов`язання за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

08.12.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) із позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 15 листопада 2023 року № 623 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві сержанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29 листопада 2023 року № 1627 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві з 30 листопада 2023 року;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення інспектора за період вимушеного прогулу з 30 листопада 2023 року по день фактичного поновлення на службі;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за період вимушеного прогулу;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 23 000 (двадцять три тисячі) гривень 00 копійок.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем не дотримано порядку проведення службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1908 від 19.09.2023 р. Так, позивач категорично заперечує, що він порушував службову дисципліну. Під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла хибного висновку, що письмові пояснення ОСОБА_2 щодо обставин, які відбулися 15.07.2023 р. та відсутність у діях інспектора протиправних дій - на суть службового розслідування не впливають. До того ж, дисциплінарна комісія критично оцінила пояснення ОСОБА_2 , так як нібито це письмове пояснення не містять інформації, що саме ОСОБА_2 їх надав. Проте, пояснення містять Прізвище, ОСОБА_3 ?я та по батькові особи ОСОБА_2 , його адресу, згоду на надання пояснень та особисте підтвердження змісту та особисті підписи. Висновки службового розслідування гуртуються виключно на припущеннях, а вид дисціплінарного стягнення застосований за результатами розслідування є неспівмірний, надмірний та непослідовний у порядку застосування. Матеріали службового розслідування не містять відомостей про ступінь тяжкості дисциплінарного проступку та чи заподіяв він шкоду. Таким чином, в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступки, який тягне за собою накладення відповідного дисциплінарного стягнення. У висновку службового розслідування відсутні посилання на настання будь-яких негативних наслідків внаслідок дій позивача. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи впродовж службового розслідування, з?ясування усіх необхідних обставин вчинення дисциплінарного порушення для обґрунтованого висновку, уточнення ступеня вини. Особа несе відповідальність виключно за вчинення протиправного діяння, для чого необхідно встановити, в чому полягали незаконні дії особи, до яких негативних наслідків це призвело, встановити причинно-наслідковий зв?язок між такими негативними наслідками та протиправними діями особи. З урахуванням наведеного та виходячи з аналізу всіх встановлених обставин, позивач вважає, що відповідачем прийнято рішення без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття та з порушенням вимог чинного законодавства.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/45872/23 передана 08.12.2023 до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №320/45872/23 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), а також було ухвалено витребування доказів у справі від відповідача.

10.01.2024 до суду надійшли витребувані судом докази.

01.02.2024 до суду від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого останній заперечує щодо заявлених позовних вимог у повному обсязі та вважає їх необґрунтованими.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

3 04 січня 2022 року відповідно до наказу №1 о/с ОСОБА_1 призначено поліцейським взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві.

28 вересня 2023 року на особисту електронну адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення з проханням прибути 02 жовтня 2023 року об 10 годині 30 хвилин до кабінету 206 будинку 9 по вулиці Святослава Хороброго для надання пояснень щодо обставин службового розслідування.

02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов?язків» №1908 від 19.09.2023 р. та надано копію вказаного наказу.

Відповідно до змісту наказу - з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП сержантом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_4 15 липня 2023 року, що виразилось у не складанні адміністративних матеріалів стосовно водіїв, які порушили правила дорожнього руху та можливому отриманні неправомірної вигоди, про що стало відомо з рапорту старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д. від 18.09.2023 р. №5952вн/41/11/2-23.

У доповідній записці вказано, що згідно з рапортом, під час моніторингу відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських було виявлено, що 15.07.2023 р. указані поліцейські не складали адміністративних матеріалів стосовно водіїв, які можливо порушили Правила дорожнього руху. Натомість, на відео зафіксовано, що сержант поліції ОСОБА_5 та майор поліції ОСОБА_6 можливо отримали грошові кошти за не притягнення правопорушників до адміністративної відповідальності.

02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 в рамках службового розслідування були надані письмові пояснення, та зазначено, що із обставинами, які стали предметом службового розслідування вона не погоджується та вважає їх безпідставними та необґрунтованими та такими, що не відповідають реальним обставинам справи, так як матеріали службового розслідування не містять доказів порушення службової дисципліни. Щодо не притягнення до адміністративної відповідальності водія зупиненого автомобіля TOYOTA, пояснила, що водій вказаного автомобіля був усно попереджений, відповідно до статті 22 КУпАП, через малозначність. Після перевірки та встановлення обставин автомобіль продовжив свій рух.

Наказом Департаменту патрульної поліції №2024 від 03.10.2023 р. продовжено строк проведення службового розслідування на 15 днів.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат ОСОБА_7 опитав водія марки ТОYОТА з н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , якого поліцейський ОСОБА_1 зупиняла 15.07.2023 р. Водій автомобіля повідомив, що дійсно 15.07.2023 р. її автомобіль марки ТОYОТА з н.з. НОМЕР_1 був зупинений. Після зупинки транспортного засобу водій отримав усне попередження. Поліцейський перевірив документи та транспортний засіб і водій поїхав далі. Окрім того, ОСОБА_2 вказав, що інспектор поліції відносно нього жодних неправомірних дій не вчиняв.

На підставі частини 1 статті 18, пункту 1, 2 частини 2 статті 18 Дисціплінарного статуту Національної поліції України 09 жовтня 2023 року адвокат Гринько В.Ф. в інтересах ОСОБА_1 до канцелярії УПП у м. Києві подав до матеріалів службового розслідування письмові пояснення ОСОБА_2 .

18 жовтня 2023 року комісією складено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП сержантом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_4 , у зв?язку з обставинами викладеними в рапорті старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д. від 18.09.2023 р. № 5952вн/41/11/2-23 та виразилось у не складанні адміністративних матеріалів стосовно водіїв, які можливо порушили Правила дорожнього руху та можливому отриманні неправомірної вигоди.

Висновок затверджений начальником Департаменту патрульної поліції генералом поліції третього рангу ОСОБА_8 18 жовтня 2023 року.

Відповідно до висновку комісії від 18 жовтня 2023 року, службове розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП сержантом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_4 , у зв?язку з обставинами викладеними в рапорті старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д. від 18.09.2023 р. №5952вн/41/11/2-23 та у не складанні адміністративних матеріалів стосовно водіїв, які порушили правила дорожнього руху та можливому отриманні неправомірної вигоди, що мало місце 15.07.2023, завершено.

Комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні вимог частини 4 статті 258, частини 1 статті 283 КУпАП та в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про національну поліцію», статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 4, 5 розділу ІІ, підпункту 2 пункту 1 розділу VII Інструкції №1026, пункту 4 розділу І, пункту 1 розділу IV Інструкції №1395, абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил, пунктів 1, 10, 13 посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПІ, затвердженої наказом ДПП від 16.08.2021 р. №1784, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, враховуючи всі обставини, які були встановлені в ході службового розслідування, дисциплінарна комісія пропонує до інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

15 листопада 2023 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України виданий наказ №623 за підписом начальника генералу поліції третього рангу ОСОБА_9 «Про застосування до працівників УПП у м. Києві ДПП дисциплінарних стягнень», відповідно до пункту 1 якого до поліцейського взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 наказано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України виданий наказ №619 від 15.11.2023 р. реалізований наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1627 о/с від 29.11.2023 р. «По особовому складу», яким відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції сержанта поліції ОСОБА_1 (0176576), поліцейського взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП з 29 листопада 2023 року, з виплатою грошової компенсації за 49 діб невикористаних щорічних основної оплачуваної відпустки за 2022, 2023 роки. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки у календарному обчисленні становить 02 роки 06 місяців 05 днів.

3 наказами Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 623 від 15.11.2023 р. та №1627 о/с від 29.11.2023 р. позивач була ознайомлена 29.11.2023 р.

Не погоджуючись зі своїм звільненням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

До ВМАЗ УПП у м. Києві ДПП 18.09.2023 №5952вн/41/11/2-23 надійшов рапорт старшого інспектора ВМАЗ УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д., у якому зазначено, що під час моніторингу відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських було виявлено, що 15.07.2023 о 14.19 поліцейськими наряду «Рубін-0801» у складі поліцейського взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП капралом поліції ОСОБА_5 та інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_10 зупинено транспортний засіб (далі - Т3) AUDI, номерний знак НОМЕР_2 , водій якого порушив ПДР, а саме не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія). На відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано, що водій запропонувала працівникам УПП у м. Києві ДПП вирішити питання самостійно, на що останні погодились. О 14.24 зафіксовано факт ймовірної передачі ОСОБА_11 грошових коштів.

Водночас, відповідно до відомостей, які містяться в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) на ОСОБА_12 (власника указаного Т3), адміністративні матеріали 15.07.2023 не складались (довідка з відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП від 11.10.2023 №6552вн/41/11/4- 2023).

Також у рапорті зазначено, що 15.07.2023 о 14.33 за аналогічне порушення вимог ПДР указаним нарядом був зупинений ТЗ TOYOTA, номерний знак НОМЕР_1 (власник ОСОБА_2 ). На відеозаписі зафіксовано, що в ході перевірки документів водій запропонував поліцейським неправомірну вигоду з метою непритягнення його до адміністративної відповідальності. На цю пропозицію ОСОБА_5 погодилася та водій передав їй ймовірно грошові кошти (купюра номіналом 200 грн).

Відповідно до відомостей із системи ІНПН адміністративні матеріали на ОСОБА_2 15.07.2023 не складались (довідка з відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП від 11.10.2023 №6553вн/41/11/4-2023).

Відповідно до відомостей видачі портативних відеореєстраторів 15.07.2023 ОСОБА_6 отримав відеореєстратор №472110, а ОСОБА_5 - №470777.

Переглядом долучених до рапорту відеозаписів установлено, що на відеозаписі з портативного відеореєстратора №472110, який розташований в салоні службового ТЗ та направлений в бік переднього пасажирського сидіння, о 14.26 зафіксовано, що ОСОБА_6 разом із жінкою підійшли до службового ТЗ. Потім жінка витягнула щось із сумки та передала ОСОБА_11 в руки. Після цього він поклав це до лівої кишені формених штанів, а жінка пішла в невідомому напрямку.

Додатково переглянувши відеозаписи з портативного відеореєстратора №470777, який отримувала ОСОБА_5 , установлено, що о 14.25 ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_13 , який розмовляв з указаною жінкою (водієм AUDI, номерний знак НОМЕР_2 ). У розмові ОСОБА_5 запитала: «Що штраф хоче?» Це запитання повторив ОСОБА_14 . Жінка відповіла: «Та не хочу. Давайте так якось». У відповідь ОСОБА_5 повідомила: « ОСОБА_15 ».

На іншому відеозаписі з портативного відеореєтратора поліцейського №470777 зафіксовано, що ОСОБА_5 зупинила водія ТЗ TOYOTA, номерний знак НОМЕР_1 , та відразу запитала чому він порушує. Водій відповів, що вона його зрозуміє, адже на нього дружина свариться, оскільки він невчасно її забирає і вона на нього очікує. Потім водій запитав у ОСОБА_5 , що він має їй надати, на що вона перерахувала документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР. У цей час ОСОБА_5 також зауважила водієві, що він не користується паском безпеки, та що той не заперечив свого порушення. Поліцейська додала, що це вже друге порушення водієм, а перше було перетин суцільної смуги руху.

Далі водій показав документи та ОСОБА_5 повідомила, що стосовно нього буде винесено постанову. Водій запитав у неї чи можна без цього, на що отримав відповідь, що можна. Потім він передав їй реєстраційний документ на ТЗ, коли до них підійшов ОСОБА_6 та передав ОСОБА_5 планшетний пристрій. Після цього, ОСОБА_5 , ознайомившись із документом, засунула праву руку до салону ТЗ, віддала документ водієві. На відео видно, що витягуючи руку із салону, ОСОБА_5 щось тримала в ній та поспіхом переклала у ліву руку під планшетний пристрій. Водій сказав їй «дякую», на що вона відповіла «щасливо» та пішла з ОСОБА_10 не склавши адміністративні матеріали.

На відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського №470777 о 14.24 зафіксовано, що ОСОБА_5 стоїть біля ТЗ, тримає в руках документи водія та запитує в нього ( ОСОБА_16 ), чи писати йому штраф. Він у відповідь пропонує їй дати на каву, на що вона каже: «між документами» та передає їх водієві. Водій, взявши свої документи, повернувся до пасажира, а потім віддав їх назад ОСОБА_17 . Остання, взяла документи в руки, а потім майже відразу повернула їх водієві назад. При цьому поліцейська сказала, щоб водій не порушував та пішла не склавши адміністративних матеріалів.

Крім того, до рапорту долучено відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського №473631, який 16.07.2023 відповідно до відомостей видачі відеореєстраторів отримував ОСОБА_14 . На цьому відео зафіксовано, що ОСОБА_6 під?їхав о 18.26 до АЗС, зайшов до вбиральні та виклав на унітаз грошові кошти номіналом 100 та 200 грн, поскладав купюри та вийшов на вулицю.

При опитуваня командира роти ОСОБА_18 , останній зазначив, що ним додатково була проаналізована робота ОСОБА_5 та ОСОБА_19 . У результаті ним було виявлено порушення службової дисципліни ОСОБА_5 , про що він вказав у рапорті від 12.10.2023 №6593вн/41/11/18-2023.

Дисциплінарною комісією був проаналізований вказаний рапорт, у якому зазначено, що 14.09.2023 ОСОБА_5 здала до відділу адміністративної практики постанови про адміністративні правопорушення серії ЕАТ №1145763, серії EAT №7547252, серії EAT №7547059, серії EAT №7547090, серії EAT №7545939, серії EAT №7543559, серії EAT №7543644, серії EAT №7543612, серії EAT №7543710, серії EAT №7547297 та серії EAT № 7547161, винесені 17.08.2023, та серії EAT №7536485, серії EAT №7537274, серії EAT №7536444, винесені 16.08.2023, тобто майже через місяць після їх складання. Водночас, ОСОБА_5 не повідомляла керівництво роти чи батальйону про неможливість здачі цих постанов вчасно.

Коб?юк А. також зазначив, що під час перегляду відеозаписів з портативного відеореєстратора, який 16.08.2023 отримувала ОСОБА_5 , зафіксовано, що під час винесення постанови серії EAT №7537365 остання порушила вимоги частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), а саме під час звернення до водія не представилась, не назвала ПІБ, посаду та звання. Крім того, вона порушила порядок розгляду справи, не роз?яснивши водієві його права, передбачені статтею 268 КУпАП, та не ознайомила його з винесеною постановою. Зазначені останні порушення ОСОБА_5 допустила 17.08.2023 під час винесення постанови серії EAT №7547133.

Переглядом відеозаписів з портативних відеореєстраторів №472999 та №471651 описані порушення службової дисципліни ОСОБА_5 у рапорті Коб?юка А. підтвердились в повному обсязі.

Крім того, проаналізувавши відомості, які містяться в системі ІПНП, установлено, що ОСОБА_5 16.08.2023 винесла постанову серії EAT №7537365 стосовно ОСОБА_20 за порушення ним пункту 2.9 «д» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною другою статті 122 КУпАП.

Також, установлено, що ОСОБА_5 17.08.2023 винесла постанову серії ЕАТ №7547133 стосовно ОСОБА_21 , який порушив вимоги дорожнього знаку 4.1, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 122 КУПАП.

Відповідно до довідки із групи зв?язку та телекомунікацій УПП у м. Києві ДПП від 11.10.2023 №6554вн/41/11/14-2023, ураховуючи аналіз лог-файлів з портативних відеореєстраторів поліцейських №472110 та №470777 за 15.07.2023, доданих до цієї довідки, установлено, що безперервну відеофіксацію на ці прилади ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не здійснювали. Останні періодично вмикали та вимикали пристрої, а відеофайли мають тривалість декілька хвилин.

Нормами пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону передбачено, що поліцейський зобов?язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського; поліцейський зобов?язаний професійно виконувати свої службові обов?язки, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов?язків, наказів керівництва.

У частині третій цієї ж статті вказано, що звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов?язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред?явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону передбачено, що поліції відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім?я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов?язки».

Статтею 42 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що поліцейські сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов?язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності.

Відповідно до пунктів 1, 2-4, 6, 9 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов?язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов?язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов?язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов?язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до пункту 5, 7 та 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту керівник повинен вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об?єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об?єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно зі статтею 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частиною першою статті 222 КУПАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1), частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п?ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п?ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев?ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Нормами частини першої статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. А у частині шостій цієї статті зазначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов?язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (постанова). На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Частиною другою статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

У частинах першій-третій статті 285 КУпАП зазначено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Норми пункту 4 розділу ІІ Інструкції №1026 визначають, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов??язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор в руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

У свою чергу пункт 5 розділу ІІ Інструкції №1026 зобов?язує включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов?язків та/або спеціальної поліцейської операції, та проведення відеозйомки безперервно до її завершення, крім випадків, пов?язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Керуючись абзацом першим пункту 6 розділу ІІ Інструкції №1026 під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відореєстратора та не допускає його розрядження.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу VII Інструкції №1026 під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Вимогами пункту 2 розділу VII Інструкції №1026 поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції №1395 передбачено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п?ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128-129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев?ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІ Інструкції №1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов?язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

У пункті 12 розділу III зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції №1395 передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції №1395 по справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також за наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Відповідно до абзацу третього пункту 5 розділу IV Інструкції №1395 постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Згідно з пунктом 4 розділу XV Інструкції Nє 1395 матеріали про адміністративні правопорушення, оформлені поліцейськими, у тому числі тимчасово вилучене посвідчення водія (у разі його вилучення), протягом однієї доби надсилаються до підрозділів адміністративної практики для подальшої їх реєстрації, опрацювання, внесення інформації до автоматизованого обліку, зберігання або надсилання до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення.

Абзацами другим та третім пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року Nє 1179, передбачено, що під час виконання службових обов?язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов?язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до підпунктів 1, 7, 8, 10, 13 пункту 3.1 посадової інструкції поліцейського/інспектора взводу №1/2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП, затвердженої наказом ДПП від 16.08.2021 №1784, інспектор/поліцейський під час несення служби зобов?язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; під час спілкування з громадянами дотримуватися правил поведінки професійної етики; звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов?язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред?явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук; професійно виконувати свої службові обов?язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції; виконувати інші обов?язки поліцейського відповідно до законодавства, нормативно-правових актів МВС та організаційно-розпорядчих документів Національної поліції України.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №813/4074/16 зазначено: «Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов?язків, а й повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції України, законів України та Дисциплінарного статуту».

Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов?язкам, підриває довіру до нього, як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та є несумісним із подальшим проходженням служби.

У той же час, під порушенням Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов?язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов?язків. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов?язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов?язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Згідно з частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов?язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами четвертою та шостою статті 19 Дисциплінарного статуту, обставинами, що пом?якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

A обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп?яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Разом з тим, дисциплінарна комісія вважає, що встановлені високі стандарти поведінки поліцейського полягають у тому, що поліцейській як під час несення служби так і в позаслужбовий час, у повсякденному житті має демонструвати таку поведінку, щоб сторонні бачили в ньому еталон порядності і справедливості - високоморальну, чесну, стриману, врівноважену людину. При цьому поліцейський має не лише подавати особистий приклад, але й пропагувати етичну поведінку серед оточення та вимагати такої поведінки від інших. Поліцейський як представник держави повинен постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри до Національної поліції України.

Отже, в ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що сержант поліції ОСОБА_5 та майор поліції ОСОБА_6 , маючи прямий обов?язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та контролю за дотриманням його учасників ПДР, не виносили постанови про адміністративні правопорушення стосовно водіїв, які порушили ПДР.

Суд також критично розцінює надані пояснення щодо відсутності порушень з боку позивача, оскільки на відеозаписах зафіксовано, що під час спілкування з водіями поліцейська стверджували про вчинення ними правопорушення і роз`яснювала причину зупинки, а саме порушення вимог ПДР.

Крім того, установлено, що ОСОБА_5 16.08.2023 та 17.08.2023 під час винесення постанов не представилась, не роз`яснила особам, які притягалися до адміністративної відповідальності їхні права та обов??язки, а також не ознайомила їх із винесеними постановами.

Пояснення, надані ОСОБА_5 щодо вчинення цих проступків, не звільняють її від обов?язків, покладених на неї як на представника влади, який має дотримуватись вимог чинного законодавства України.

Водночас, під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не здійснювали повну та безперервну відеофіксацію спілкування з громадянами, що унеможливило об?єктивне встановлення всіх обставин невинесення ними постанови стосовно окремих водіїв 15.07.2023. Також вони не вжили жодних заходів щодо стримання напарника від учинення правопорушень.

Варто зазначити, що крім зазначених проступків, ОСОБА_5 порушила службову дисципліну, а саме протягом однієї доби не передала винесені 16.08.2023 постанови до відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП для подальшої їх реєстрації, опрацювання, внесення інформації до автоматизованого обліку, зберігання або надсилання до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення.

Вказані дії поліцейської свідчать про її особисту недисциплінованість, умисне невиконання норм законодавства України, порушення Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов?язання з гідністю нести високе звання поліцейського.

Обставин, які пом?якшували чи обтяжували б відповідальність поліцейських дисциплінарною комісією не встановлено.

Суд зазначає, що причинами та умовами, що призвели до вчинення виявлених проступків дисциплінарна комісія визнала нехтування ОСОБА_5 особистою відповідальністю та неналежне виконання службових обов`язків, з приводу чого позивачем жодних спростувань по суті не наведено. Самі по собі процедурні порушення, на які вказує позивач, не свідчать про відсутність вчинення нею порушень.

Щодо тверджень позивача про те, що з наказом про проведення службового розслідування та про зміну заробітної плати ОСОБА_1 ніхто не ознайомив, копію наказу не надавали.

Пунктом 2 розділу 3 Наказу МВС №893 від 07.11.2018 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (далі - Наказ №893) встановлено, що відсторонення поліцейського від виконання службових обов?язків (посади) здійснюється на підставі письмового наказу керівника, до повноважень якого належать призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, воно не може тривати більше строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.

Поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов?язків (посади).

Особливості відсторонення поліцейського від виконання службових обов?язків (посади) визначено частинами четвертою-шостою статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З цього слідує висновок, що ознайомлення з наказом та отриманням його копії є правом особи та не встановлює обов?язок для Департаменту патрульної поліції.

Щодо тверджень позивача про те, що командир роти не вживав заходів до поліцейського щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, а саме спізнення на шикування та погане знання чинного законодавства.

Як зазначено у висновку службового розслідування, командиром роти ОСОБА_22 особисто з ОСОБА_1 проводилась профілактична бесіда, щодо зміцнення службової дисципліни. Водночас, підпорядкованому особовому складу під підпис доводились вимоги нормативних актів, якими поліцейські керуються під час несення служби, а отже, заходи вживались.

Щодо тверджень про те, що під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія критично оцінила пояснення ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 5 розділу 5 Наказу №893 письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування.

Голова дисциплінарної комісії впродовж п??яти робочих днів з моменту отримання такого письмового клопотання вивчає його обґрунтованість, за результатами вивчення в межах строку проведення службового розслідування приймає рішення про його задоволення або про відмову в задоволенні, про що інформує поліцейського, який подав таке клопотання.

Як зазначено у висновку службового розслідування, дисциплінарна комісія, опрацювавши ці пояснення, дійшла до висновку, що на суть скоєного ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вони не впливають. Окрім того, ці пояснення оцінюються критично, оскільки жодних підтверджувальних матеріалів, що їх надавали саме вказані особи, адвокатом не надано. Також, в ході службового розслідування були досліджені відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських та відомості, зазначені в цих поясненнях, фактично спростовані.

Таким чином, дисциплінарна комісія дійшла до висновку про відсутність необхідності та об?єктивності у врахуванні цих пояснень під час надання оцінки діям ОСОБА_5 та ОСОБА_13 ».

Відтак, дисциплінарною комісією за результатами вивчення вищезазначених пояснень надано оцінкувідповідно до Наказу №893.

Щодо тверджень позивача про те, що вид дисциплінарного стягнення застосований за результатами розслідування є неспівмірним, надмірним та непослідовним у порядку застосування, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження посадових осіб Відповідача щодо проведення службового розслідування із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об?єктивного з?ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, поліцейського ступеня тяжкості дисциплінарного проступку є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією відповідача.

Згідно постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.02.2021 №160/9275/18 погодився з позицією, що визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно накласти на поліцейського, є переважним (дискреційним) правом безпосередньо начальника Департаменту патрульної поліції та зазначив, що дискреція це не обов?язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зв?язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи NR (80)2, прийнятої 11.03.80, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов?язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Отже, вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.

Відповідно до 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2023 у справі №420/14443/22 зробив такий висновок: за змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.

Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Щодо позивача тверджень про те, що результатами службового розслідування не встановлено будь-яких наслідків щодо описаних подій.

Дисциплінарною комісією встановлено, що дії позивача свідчать про її особисту недисциплінованість, умисне невиконання норм законодавства України, порушення Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов?язання з гідністю нести високе звання поліцейського, як наслідок є підривом авторитету Національної поліції України.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідачем не дотримано порядку проведення службового розслідування, оскільки предметом службового розслідування могла бути тільки подія, зазначена в наказі про призначення службового розслідування, що мала місце 15.07.2023.

Для встановлення всіх обставин, які пом?якшують та обтяжують причини та умови проступку, для надання об?єктивної службової характеристики Позивача, командиром ОСОБА_23 було здійснено заходи, щодо аналізу роботи позивача. У результаті ним було виявлено порушення службової дисципліни ОСОБА_5 , про що він вказав у рапорті від 12.10.2023 №6593вн/41/11/18-2023.

Дисциплінарною комісією був проаналізований вказаний рапорт. Коб?юк А. також зазначив, що під час перегляду відеозаписів з портативного відеореєстратора, який 16.08.2023 отримувала ОСОБА_5 , зафіксовано, що під час винесення постанови серії EAT №7537365 остання порушила вимоги частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме під час звернення до водія не представилась, не назвала ПІБ, посаду та звання. Крім того, вона порушила порядок розгляду справи, не роз?яснивши водієві його права, передбачені статтею 268 КУпАП, та не ознайомила його з винесеною постановою. Зазначені останні порушення ОСОБА_5 допустила 17.08.2023 під час винесення постанови серії EAT №7547133. Переглядом відеозаписів з портативних відеореєстраторів №472999 та №471651 описані порушення службової дисципліни ОСОБА_5 у рапорті Коб?юка А. підтвердились в повному обсязі.

Виходячи з наведеного слідує висновок, що вищезазначені факти порушення службової дисципліни позивачем виявлені під час проведення службового розслідування не могли не враховуватись при прийняті рішення про застосування до ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення, оскільки її дії негативно впливають на авторитет Національної поліції України.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у пункті 23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 77, 121, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового зобов`язання за час вимушеного прогулу, відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.