Справа № 420/3450/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3450/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 18.01.2024 ВП №73600823 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

Позивач зазначив, що ГУ ПФУ на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 року по справі №420/19309/23, яке набрало законної сили 09.11.2023, ОСОБА_1 22.12.2023 року проведено перерахунок пенсії з 01.09.2020 у розмірі 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії без обмеження її максимального розміру.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 становить 31937,02 грн. Доплата пенсії з 01.09.2020 по 28.02.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 58854,78 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Водночас, доплата пенсії за період з 01.03.2022 по 31.12.2023 відсутня, оскільки відповідно до проведеного 20.11.2023 перерахунку за рішенням суду по справі №420/11536/22 пенсія за зазначений період нарахована в максимальному розмірі.

Інформація про виконання рішення по справі №420/19309/23 Головним управлінням внесена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Також позивач зазначив, що відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п.29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень, або їх перевищення всупереч цьому кодексу чи Державному бюджету України, є порушенням бюджетного законодавства. Відповідно до частини першої статті 121 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства винні особи несуть відповідальність згідно із законом.

Позивач стверджує, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Також позивач вказує, що для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу за змістом ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» повинні мати місце наступні умови: факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; невиконання зумовлено неповажними причинами.

Враховуючи, що саме ГУ ПФУ здійснило всі дії щодо виконання рішення суду, а невиконання рішення в частині доплати не виконано з поважних причин за відсутністю фінансування були відсутні підстави для накладення штрафу.

Позивач просить скасувати як протиправну оскаржувану постанову, посилаючись також на практику Верховного Суду.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 16.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених статтями 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ, призначене судове засідання на 26.02.2024 року.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки з отриманого від ГУ ПФУ листа вбачається, що рішення суду не виконано у повному обсязі. При здійсненні ГУ ПФУ перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду, збільшився розмір його пенсії та склав 35630,74 гри, однак фактична сума пенсії, яка належить до виплати, з урахуванням максимального розміру пенсії становить 31937,02 грн, що свідчить про обмеження виплати пенсії максимальним розміром 31937,02 грн. Також посилання боржника, що доплата пенсії за період з 01.03.2022 по 31.12.2023 відсутня, оскільки відповідно до проведеного 20.11.2023 перерахунку за рішенням суду по справі №420/11536/22 пенсія за зазначений період нарахована в максимальному розмірі, без належного нормативного обґрунтування у будь-якому разі не доводить обставину виконання рішення суду у справі №420/19309/23. Відповідач вважає, що законні вимоги виконавця ігноруються, рішення суду умисно не виконується без поважних причин.

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон України №1404- VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 18 Закону встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 1 ст.28 Закону встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 року по справі №420/19309/23, яке набрало законної сили 09.11.2023, зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.09.2020 року у розмірі 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії без обмеження її максимального розміру.

21.11.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчий лист по справі, який стягувач разом із заявою 12.12.2023 року звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою примусового виконання рішення суду.

Відділом ПВР 24.12.2023 року прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №73600823 з виконання виконавчого листа №420/19309/23 від 21.11.2023 року, яка надійшла до ГУ ПФУ 19.12.2023 року.

ГУ ПФУ на підставі рішення суду від 10.10.2023 року по справі №420/19309/23 22.12.2023 року проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.09.2020 у розмірі 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії без обмеження її максимального розміру. Розмір пенсії склав 29895,80 грн, доплата пенсії 01.09.2020 по 28.02.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 58854,78 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації ГУ ПФУ.

Також 22.12.2023 року ГУ ПФУ проведено ОСОБА_1 перерахунки пенсії: 1) з 01.03.2022 року у зв`язку з індексацією базового ОСНП у 2022 році. Підсумок пенсії склав 34067,14 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 30373,41 грн; 2) з 01.03.2023 року у зв`язку з індексацією базового ОСНП у 2023 році. Підсумок пенсії склав 34067,14 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 30373,41 грн; 3) з 01.01.2024 року підсумок пенсії склав 35630,74 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 31937,02 грн.

Про виконання рішення суду ГУ ПФУ в межах повноважень повідомлено державного виконавця листом від 25.12.2023 року №1500-0505-5/182425 про те, що ГУ ПФУ на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 року по справі №420/19309/23, ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.09.2020 у розмірі 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії без обмеження її максимального розміру.

18.01.2024 року відповідачем прийнята постанова ВП №73600823 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн на ГУ ПФУ за невиконання без поважних причин рішення суду. У постанові зазначено, що право стягувача на нарахування пенсії без її обмежень є беззаперечним та встановлено рішенням суду у справі №420/19309/23, однак пенсію позивача під час перерахунку пенсії на виконання рішення суду обмежено максимальним розміром - 31937,02 грн. Само по собі посилання боржника у листі від 25.12.2023 року про те, що доплата розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 становитиме 31937,02 грн перерахунок пенсії на підставі рішення суду №420/19309/23 проведено за період з 01.09 2020 по 31.12.2023, але доплата пенсії за період з 01.03.2022 по 31.12.2023 відсутня, оскільки відповідно до проведеного 20.11.2023 перерахунку за рішенням суду по справі №420/11536/22 пенсія за зазначений період нарахована в максимальному розмірі, без належного нормативного обґрунтування у будь-якому разі не доводить обставину виконання рішення суду у справі №420/19309/23.

ГУ ПФУ листом від 29.01.2024 №1500-0505-5/14760 перерахунок пенсії на підставі рішення суду №420/19309/23 проведено за період з 01.09.2020 по 31.12.2023, але доплата пенсії за період з 01.03.2022 по 31.12.2023 відсутня, оскільки відповідно до проведеного 20.11.2023 перерахунку за іншим рішенням суду по справі №420/11556/22 пенсія за зазначений період вже нарахована без обмеження максимальним розміром. Сума доплати за період з 01.09.2020 по 28.02.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 58854,78 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Боржник просив закінчити виконавче провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відділом ПВР 05.02.2024 року прийнята постанова про накладення штрафу у розмірі 10200 грн на ГУ ПФУ за повторне невиконання без поважних причин рішення суду.

ГУ ПФУ, вважаючи протиправною постанову відповідача від 18.01.2024 ВП №73600823 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн, звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи та надані докази суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для застосування ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) про накладення за невиконання рішення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Згідно зі змістом ст.75 Закону №1404-VIII підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання у встановлений виконавцем строк рішення саме без поважних причин.

Поважними в розумінні норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Вирішуючи питання правомірності прийнятої відповідачем оскаржуваної постанови від 18.01.2024 ВП №73600823 про накладення штрафу, встановленню підлягають обставини виконання ГУ ПФУ рішення суду від 10.10.2023 року по справі №420/19309/23.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду боржник ГУ ПФУ зобов`язаний, провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.09.2020 року у розмірі 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії без обмеження її максимального розміру.

У матеріалах виконавчого провадження наявний перерахунок пенсії з 01.09.2020 у розмірі 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії без обмеження її максимального розміру, проведений 22.12.2023 року.

Також 22.12.2023 року позивачу проведено перерахунки пенсії з 01.03.2022, 01.03.2023 та 01.01.2024 року. Розмір пенсії з 01.03.2022 склав 34067,14 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 30373,41 грн, з 01.03.2023 34067,14 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 30373,41 грн, з 01.01.2024 35630,74 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 31937,02 грн.

Суд на підставі встановлених обставин дійшов висновку, що боржником ГУ ПФУ 22.12.2023 року фактично виконано рішення суду від 10.10.2023 по справі №420/19309/23.

Прийнята відповідачем оскаржувана постанова обґрунтована виключно діями ГУ ПФУ, які полягають у здійсненні стягувачу перерахунку пенсії з 01.03.2022, 01.03.2022 та 01.01.2024 з урахуванням максимального розміру пенсії 31937,02 грн, оскільки в мотивувальній частині рішення суду зазначено, що пенсії військовослужбовців при будь-якому перерахунку не підлягають обмеженню тому, що обмеження пенсій військовослужбовців встановлювались ч.7 ст.43 Закону України №2262-ХІІ, проте вказані рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 20.12.2016 року положення ч.7 ст.43 Закону є такими, що втратили чинність.

Суд не приймає такі доводи відповідача, оскільки резолютивна частина рішення суду, що передбачає заходи примусового виконання рішення, зазначена у виконавчому листі №420/19309/23 від 21.11.2023, не містить вимог зобов`язального характеру до ГУ ПФУ щодо здійснення подальших перерахунків пенсії стягувача без обмеження її максимальним розміром. Правовий висновок суду, викладений у рішенні від 10.10.2023 року по справі №420/19309/23, не являється заходом зобов`язального характеру встановленого судом для виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У виконавчому документі зазначаються, зокрема, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень (п.5 ч.1 ст.4 №1404-VІІІ).

В резолютивній частині рішення суду по справі №420/19309/23 зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок пенсії з 01.09.2020 у розмірі 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії без обмеження її максимального розміру, що виконано боржником та свідчить про відсутність у виконавця підстав для застосування до ГУ ПФУ штрафних санкцій в цій частині.

Щодо невиплати стягувачу доплати пенсії з 01.09.2020 по 28.02.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 58854,78 грн, яка обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації, суд враховує наступне.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Судом встановлено, що перераховану суму пенсії стягувачу не було виплачено у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить позивачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 року по справі №420/70/19 зауважив, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.

Також Верховний суд щодо спірних правовідносин сформував правовий висновок у постановах від 28.02.2019 року по справі №822/1080/17, від 13.06.2018 року по справі №757/29541/14-а, згідно з яким невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

У постанові від 18.06.2019 року по справі №826/721/16 Верховний Суд також зазначив, що виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови від 18.01.2024 ВП №73600823 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

Судові витрати - судовий збір не підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №73600823 від 18.01.2024 року про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва