Справа № 300/8720/23
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"26" лютого 2024 р. справа № 300/8720/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія" до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, державного кадастрового реєстратора відділу № 5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ільченко Наталії Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Калуська міська рада про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 дану позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом зазначення в позовній заяві змісту позовних вимог у відповідності до визначеного складу учасників справи.
27.12.2023 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунутий та, згідно клопотання та позовної заяви від 26.12.2023, визначено наступний склад учасників справи: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія"; відповідачі - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, державний кадастровий реєстратор відділу № 5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ільченко Наталія Володимирівна, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Калуська міська рада.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області направив на адресу суду відзив на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 16.01.2024. У вказаному відзиві представник відповідача проти прозову заперечує та просить відмовити в його задоволенні у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.
22.01.2024 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, в яких вказує на правомірність дій державного кадастрового реєстратора та просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідач - державний кадастровий реєстратор відділу № 5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ільченко Наталія Володимирівна, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась.
Позивач скористався свої правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 26.01.2024. У вказаній відповіді представник позивача просить суд позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
Відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, 29.01.2024 направило на адресу суду заперечення.
01.02.2024 від представника позивача на адресу суду надійшла заява (пояснення) з приводу поданого відповідачем заперечення.
Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області своїм правом на подання заперечення, не скористався.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.
Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
У вказаному рішенні Велика Палата Верховного Суду вказала, що такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.
Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулися реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.
Також, у постанові від 04.09.2018 по справі №823/2042/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.
При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, і особами, за якими зареєстровано право чи обтяження, а тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.
Справа, з аналогічними правовідносинами, вже була предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, яка у постанові від 15.01.2020 (справа П/811/1047/16) дійшла висновку, що "Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалося реалізації та набуття третьою особою права власності на земельну ділянку".
З системного аналізу наведеного слідує, що відповідачем у справі має бути саме та особа, з якою дійсно існує юридичний спір, оскільки державний реєстратор не претендує на майно, з приводу якого він вчиняє реєстраційні дії за заявою певної особи; саме ця особа, заявник, готує і подає для здійснення реєстраційної дії відповідний пакет документів.
Таким чином, суд зазначає, що даний спір, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи рішення про державну реєстрацію земельної ділянки не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем рішення про державну реєстрацію земельної ділянки стосувалося реєстрації прав іншої особи, а не позивача.
Відповідно до пунктів 6 та 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:
- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
- вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.
Отже, заявлена вимога лежить в площині цивільних правовідносин та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Як наслідок, суд доходить висновку, що провадження у справі товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія" до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, державного кадастрового реєстратора відділу № 5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ільченко Наталії Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Калуська міська рада про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації, підлягає до закриття.
Одночасно, на виконання вимог частини 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз`яснює позивачу, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства місцевим господарським судом.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 143, 241, 238, 239, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
Роз`яснити позивачу, що заявлені позовні вимоги відносяться до юрисдикції місцевих господарських судів та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Матуляк Я.П.