Справа № 200/5289/23
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Справа№200/5289/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, ), Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області.

В обґрунтування позову зазначено, що 08.08.2023 року пенсію позивача було перераховано. Проте 05.09.2023 року пенсія була повторно перерахована, внаслідок чого частина стажу позивача з 01.01.2021 року по 08.08.2023 року не була врахована до страхового та пільгового, також за вказаний період не була врахована заробітна плата. Крім цього приписи ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці також застосовано не було.

Позивач наголошує, що вказаний спірний період є пільговим, що підтверджується даними трудової книжки, а заробітна плата за цей період повинна бути взята до уваги на підставі ст. 40 Закону № 1058 та просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 01.01.2021 по 08.08.2023 до його загального та підземного стажу за Списком №1 , який надає право на обрахунок пенсії в пільговому розмірі згідно ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 08.08.2023 під час обчислення розміру пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 08.08.2023 у пільговому розмірі згідно ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці із зарахуванням періоду з 01.01.2021 по 08.08.2023 до його загального та підземного стажу роботи за Списком №1, та з урахуванням його заробітної плати за цей період.

Ухвалою від 25.09.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

25.10.2023 року відповідачем 1 було надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з зарахуванням періоду роботи з 01.01.2021 по 30.06.2023 без урахування періодів участі у страйках та відпусток без збереження заробітної плати. В подальшому під час здійснення повторного перерахунку період з 01.01.2021 по 30.06.2023 був виключений із розрахунку як такий, за який не сплачено страхові внески.

На підставі вказаного відповідач 1 наголошує, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

27.10.2023 року позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій на правомірності свої позиції наполягав.

Ухвалою від 17.01.2024 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про залучення співвідповідача, - задоволено. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, площа Соборна буд. 3, ) до участі у справі в якості співвідповідача. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, площа Соборна буд. 3, ) довідку ОК-5 позивача та рішення про перерахунок пенсії, яке прийнято за результатами перегляду рішення № 31 від 15.08.2023 р. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, ) рішення № 31 від 15.08.2023 р. про перерахунок пенсії та рішення, яке прийнято за результатами перегляду рішення № 31 від 15.08.2023 р.

31.01.2024 року відповідач 2 надав відзив на позов, згідно змісту кого вказав, що на час проведення перерахунку, сплата страхових внесків ВП "Шахта "Курахівська ДП "Селидіввугілля" (33621568) за період з 01.01.2021 по 08.08.2023 була відсутня, тому відсутні підстави для зарахування до страхового та пільгового стажу спірного періоду роботи позивача. Оскільки, у позивача відсутній пільговий стаж (шахтарі, підземний), який дає право на розрахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Станом на момент прийняття рішення по справі воєнний стан продовжується, на підставі чого суд вважає за належне продовжити строки розгляду даної справи.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.08.2023 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням статті 8 Закону України №345-VI від 02.09.2008 Про підвищення престижності шахтарської праці.

Відповідачем 1, який розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності, здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням періоду роботи з 01.01.2021 по 30.06.2023 без урахування періодів участі у страйках та відпусток без збереження заробітної плати. Пенсію нараховано з урахуванням вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці. Вказане вбачається з рішення № 31 від 15.08.2023 р. Крім цього, як вбачається з розрахунку заробітку для обчислення, заробітна плата за період з 01.01.2021 року по 08.08.2023 року не врахована.

Рішенням відповідача 2 від 05.09.2023 року № 31 пенсію перераховано, вид перерахунку у зв`язку з уточненням даних ЕПС, 01.08.2023. Згідно розрахунку стажу до вказаного рішення, період роботи з 01.01.2021 року по 08.08.2023 року не враховано до страхового та пільгового стажу позивача, вимоги ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці не застосовано.

Листом від 06.09.2023 року № 0500-0306-9/75866 скерованим до відповідача 1, відповідач 2 зазначив, що з метою недопущення переплати пенсії пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто та приведено у відповідність з 01.08.2023. Викладено прохання переглянути рішення щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 та письмово повідомити Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області засобами електронного документообігу.

Згідно Листа від 06.10.2023 року № 2000-0308-9/142009, наданого у відповідь на лист відповідача 2 № 0500-0306-9/75866 від 06.09.2023 р., відповідач 1 зазначив, що після ретельної перевірки електронної пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) погоджується з позицією, викладеною у листі № 0500-0306-9/75866 від 06.09.2023 р. щодо безпідставного врахування пільгового стажу з 01.01.2021 р. по 30.06.2023 р. згідно довідки про стаж № 60 від 08.08.2023 р. без наявності сплати страхових внесків ВП Шахта Курахівська ДП Селидіввугілля . Просило головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області переглянути рішення № 31 від 15.08.2023 р. та привести пенсійну справу № 31 у відповідність, згідно з нормами чинного законодавства.

Відповідно трудової книжки НОМЕР_2 (в частині спірних періодів), позивач з 01.01.2021 року по 08.08.2023 року працював машиністом електровоза підземного з повним робочім днем під землею.

Згідно довідки ОК-5, страхові внески за період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року сплачені, з 01.07.2021 по 08.08.2023 року сплата відсутня.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Ст. 10 Закону № 1058 гарантує право вибору пенсійних виплат.

Так, відповідно до ч. 1ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно норм частини 4 статті 42 Закону №1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першоїстатті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

З аналізу вищенаведених норм суд приходить до висновку, що право на перерахунок пенсії у відповідності до частини 4 статті 42 Закону №1058 мають особи, які після призначення пенсії продовжували працювати, за умови наявності в них не менше 24 місяців страхового стажу після призначення такої пенсії (або її перерахунку).

Судом встановлено, що позивач після призначення пенсії продовжив працювати, що підтверджується наявною у матеріалах справи трудовою книжкою.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч. 2. ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд доходить висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивачки, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи, підтверджено факт роботи позивача з 01.01.2021 по 08.08.2023 року включно. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на включення до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2021 по 08.08.2023.

Щодо віднесення періоду роботи з 01.01.2021 по 08.08.2023 року включно до пільгового стажу позивача.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Як вже було зазначено вище, відповідно трудової книжки НОМЕР_2 позивач з 01.01.2021 року по 08.08.2023 року працював машиністом електровоза підземного з повним робочім днем під землею.

Тобто всі вказані періоди містять в трудовій книжці інформації з повним робочім днем під землею, таким чином суд зазначає, що трудова книжка містить достатні відомості для зарахування цих періодів до пільгового стажу позивача.

Згідно матеріалів справи, рішенням відповідача 1 період з 01.01.2021 по 30.06.2023 було включено до страхового та пільгового стажу позивача, проте рішенням відповідача 2 вказаний період виключено із страхового та пільгового стажу.

Відтак, враховуючи вищенаведені висновки з приводу пільговості періоду з 01.01.2021 по 30.06.2023 (які аналізовані відповідачами) та періоду з 01.07.2023 по 08.08.2023 (який аналізовано судом), суд вважає за належне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 від 05.09.2023 року № 31 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яким виключено період з 01.01.2021 по 30.06.2023 зі страхового та пільгового стажу. Таким чином спірний період 01.01.2021 по 30.06.2023 залишається визначеним як страховий та пільговий в рішенні відповідача 1 № 31 від 15.08.2023 р.

Також суд зобов`язує відповідача 1 врахувати період з 01.07.2023 по 08.08.2023 до страхового та пільгового стажу позивача за Списком 1.

Щодо застосування ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці № 345 від 02.09.2008 року. Суд звертає увагу, що положення ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці були застосовані відповідачем 1 в межах рішення № 31 від 15.08.2023 р., але потім скасовані рішенням відповідача 2.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить записи щодо роботи позивача повний робочий день в шахті, що в своїй сукупності є достатньою підставою для обрахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та з урахуванням періоду роботи з 01.01.2021 по 08.08.2023.

Щодо умов зарахування заробітної плати, то, як вже було зазначено вище, згідно норм частини 4 статті 42 Закону №1058, перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 08.08.2023 під час обчислення розміру пенсії за віком.

Стосовно дискреційних повноважень суд зазначає наступне.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право глави держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуду рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

На думку суду, з боку державних органів відбувається підміна понять, оскільки не будь-які повноваження органів влади з ухвалення рішень, є дискреційними. Дискреція діє тільки у разі, коли у рамках закону державний орган може приймати різні рішення.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності не безпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, ефективний засіб правового захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

За унормуванням п. 7 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Резюмуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги та вважає за належне:

визнати проти правним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.09.2023 року № 31 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яким виключено період з 01.01.2021 по 30.06.2023 зі страхового та пільгового стажу;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування періоду роботи з 01.07.2023 року по 08.08.2023 року до страхового та пільгового стажу; не врахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 08.08.2023 під час обчислення розміру пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 08.08.2023 року із зарахуванням заробітної плати за період з 01.01.2021 по 08.08.2023, із врахуванням до страхового та пільгового стажу період роботу з 01.07.2023 року по 08.08.2023 року із застосуванням ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

При цьому суд вважає визначений вище спосіб захисту прав позивача належним та достатнім в розумінні положень КАС України.

Відповідно позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1073, 60грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів суми судового збору в розмірі 536,80грн. на користь позивача солідарно.

Керуючись полоденнями КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, ) про зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати проти правним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.09.2023 року № 31 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яким виключено період з 01.01.2021 по 30.06.2023 зі страхового та пільгового стажу.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування періоду роботи з 01.07.2023 року по 08.08.2023 року до страхового та пільгового стажу; не врахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 08.08.2023 під час обчислення розміру пенсії за віком відповідно заяви від 08.08.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 08.08.2023 року із зарахуванням заробітної плати за період з 01.01.2021 по 08.08.2023, із врахуванням до страхового та пільгового стажу період роботу з 01.07.2023 року по 08.08.2023 року із застосуванням ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 536 грн., 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 536 грн., 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка