Справа № 580/11891/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року справа № 580/11891/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Надія" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство "Надія" (далі - позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу Державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 03 жовтня 2023 року № 031634 про застосування адміністративно-господарського штрафу та стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 51 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що, як встановлено відповідачем, позивач 28 серпня 2023 року о 13 год 06 хв 86 км а/д Р-10, Черкаська область за допомогою водія ОСОБА_1 , який керував ТЗ марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу (щебінь), а саме: перевищення встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм становить 37,69 %, чим порушено п. 22.5 ПДР. За наслідками результатів здійснення габаритно-вагового контролю відповідачем оформлено довідку № 0077067 від 28.08.2023 та складено акт № 0068686 від 28.08.2023 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Також складено акт № 031495 від 28.08.2023 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Будь-яких документів що підтверджують відповідну сертифікацію вагів та їх періодичну повірку позивачу не надано. У виданих відповідачем документах також такої інформації не зазначено. З таких підстав позивач вважає протиправною постанову відповідача від 03 жовтня 2023 року № 031634, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 з врахуванням вимог ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, надавши відзив на позовну заяву, де зазначив, що під час перевірки виявено порушення - перевезення вантажу (щебінь) згідно ТТН № від 28.08.2023 з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 37,69% (загальна маса складає 35,8 т при допустимих 26 т). У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - абз. 17 ч. 1 ст. 60 - перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу, про що складено акт проведення перевірки № 031455 від 28.08.2023. На момент проведення перевірки на підставі наданої ТТН № від 28.08.2023 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 було встановлено, що повна маса транспортного засобу вантажний спеціалізований самоскид марки МАЗ 6501С5 д.н. НОМЕР_1 становила 35,8 т. Отже, працівниками Укртрансбезпеки було встановлено перевищення встановлених законодавством вагових норм на 37,69% від встановленої норми. Співробітниками Державної служби України з безпеки на транспорті проводився документальний габаритно-ваговий контроль (відповідно до відомостей зазначених в товарно-транспортній накладній № від 28 серпня 2023 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), який не вимагає проведення зважування транспортного засобу на спеціальному обладнанні, а тому доводи позивача про відсутність документів, що підтверджують відповідну сертифікацію вагів та їх періодичну повірку є безпідставними та необґрунтованими. З таких підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

За результатами здійснення 28.08.2023 старшими державними інспекторами відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Ярославським О.Р. та Атамасем О.А. рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено, що о 13 год 06 хв на а/д Р-10 86 км, Черкаський р-он ПП «НАДІЯ» за допомогою водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 , здійснювало перевезення вантажу.

Під час перевірки виявено порушення - перевезення вантажу (щебінь) згідно ТТН № від 28.08.2023 з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 37,69% (загальна маса складає 35.8 т при допустимих 26 т), відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - абз. 17 ч. 1 ст. 60 - перевищення встановлених, законодавством вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу, про що складено акт проведення перевірки № 031455 від 28.08.2023.

Акт рейдової перевірки складався на місці перевірки в присутності водія ОСОБА_1 . Водій з актом ознайомився про що свідчить його підпис. Будь-яких заперечень та зауважень стосовно факту виявленого порушення не зазначив.

Дана перевірка проводились на підставі направлення на перевірку № 012965 від 25.08.2023 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок.

Листом № 66652/41/24-23 від 31.08.2023 ПП «Надія» за місцем її реєстрації, що відповідає відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, було повідомлено про розгляд справи на 03.10.2023 (з 09-30 год до 12.00 год).

Рекомендований лист було надіслано позивачу 11.09.2023 та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 686) отримано представником позивача за довіреністю 14.09.2023.

03.10.2023 позивач на розгляд справи явку свого представника не забезпечив, будь-яких заяв, клопотань чи письмових пояснень як на поштову так і на електронну адресу відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області не надсилав, таким чином 03.10.2023 розгляд справи відбувався без участі представника позивача.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та врахувавши, що в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлені підстави для застосування адміністративно-господарського штрафу, начальником відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області, 03.10.2023 стосовно позивача винесено спірну постанову № 031634 про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", в сумі 51 000,00 грн.

Не погоджуючись з такою постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з абз. 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10 вересня 2014 року № 442 утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті та Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 2, 19 п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Положенням Порядку № 1567 врегульовано, зокрема, таке:

- рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України;

- рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення па рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку;

- рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до пункту 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Судом встановлено, що за результатами здійснення 28.08.2023 старшими державними інспекторами відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Ярославським О.Р. та Атамасем О.А. рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено, що о 13 год 06 хв на а/д Р-10 86 км, Черкаський р-он ПП «НАДІЯ» за допомогою водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 , здійснювало перевезення вантажу. Під час перевірки виявено порушення - перевезення вантажу (щебінь) згідно ТТН № від 28.08.2023 з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 37,69% (загальна маса складає 35.8 т при допустимих 26 т), відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - абз. 17 ч. 1 ст. 60 - перевищення встановлених, законодавством вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу, про що складено акт проведення перевірки № 031455 від 28.08.2023.

У даному випадку працівниками Укртрансбезпеки на автодорозі Р-10 86 км проводився саме документальний габаритно-ваговий контроль про що зазначено в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом № 031455 від 28.08.2023, акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0068686 від 28.08.2023 та Довідці № 0077067.

Документальний габаритно-ваговий контроль-визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку № 879).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»: великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 4 абзацу 2 Правил № 30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, гранично допустимої ваги, передбаченої цим пунктом.

На момент проведення перевірки на підставі наданої ТТН № від 28.08.2023 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 було встановлено, що повна маса транспортного засобу вантажний спеціалізований самоскид марки МАЗ 6501С5 д.н. НОМЕР_1 становила 35,8 т.

Отже, працівниками Укртрансбезпеки було встановлено перевищення встановлених законодавством вагових норм на 37,69% від встановленої норми.

Таким чином враховуючи те, що параметри транспортного засобу позивача перевищували нормативно-допустимі, визначені пунктом 22.5 ПДР норми працівниками Укртрансбезпеки було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 00698686 від 28.08.2023 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0077067 від 28.08.2023.

Факт перевищення по загальній масі нормативно допустимих вагових параметрів транспортного засобу позивача підтверджується складеними працівниками Укртрансбезпеки на момент перевірки матеріалами та не заперечувалося як водієм на момент перевірки так і позивачем у позовній заяві.

Пунктом 16 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до підпункту 5-1 пункту 2 Порядку № 879, документальний габаритно-ваговий контроль це - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Відповідно до підпункту 11 пункту 2 Порядку № 879, точний габаритно-ваговий контроль це - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

В пункті 6 Порядку № 879 вказано, що: габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Таким чином, виходячи із аналізу вищевказаних норм закону вбачається, що передбачено дві форми габаритно-в агового контролю: документальний та точний.

Співробітниками Державної служби України з безпеки на транспорті проводився документальний габаритно-ваговий контроль (відповідно до відомостей зазначених в товарно-транспортній накладній № від 28 серпня 2023 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), який не вимагає проведення зважування транспортного засобу на спеціальному обладнанні.

Схожі правові позиції висловлено Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 22.06.2022 та 22.12.2022 у справах № 160/17559/20 та № 280/10831/21 відповідно, а також Другим апеляційним адміністративним судом у постановах від 01.06.2023 та 20.09.2023 у справах № 520/21336/21 та № 520/158/22 відповідно.

Отже, зазначеними нормами Закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу за наявності необхідних даних у наданій товарно-транспортній документації.

Саме для встановлення факту перевищення загальної маси та (або) габаритних параметрів транспортного засобу, здійснюється документальний контроль на підставі поданих на момент перевірки перевізником, водієм або іншою уповноваженою особою документів. До таких документів законодавець відносить свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, документи щодо технічної характеристики транспортних засобів та вантажів, товарно-транспортні накладні, тощо.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», передбачені вимоги, щодо оформлення товарно-транспортної накладної, в якій мають бути такі обов`язкові реквізити:

- дата і місце складання;

- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля. причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

- пункти завантаження і розвантаження.

Закон України «Про автомобільний транспорт» та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України № 363 від 14.10.1997, зареєстровані в Міністерстві юстиції України за № 128/2568 від 20.02.1998, визначають товарно-транспортну накладну обов`язковим документом, що повинна оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до пункту 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - Правила № 363) товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Отже, товарно-транспортна накладна є основним первинним документом, який містить інформацію про перевезення вантажу, обсяги такого перевезення (масу) та відповідальних за його здійснення осіб.

Таким чином, товарно-транспортна накладна документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Відповідно до п. 11.3 Правил № 363, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Відповідно до ст. 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт» вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документу на вантаж відомості про масу транспортного засобу, надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію. Відповідно, за умови будь-яких невідповідностей, водій може відмовитись від прийняття вантажу для перевезення, узгодивши зазначене з перевізником. При цьому, приймаючи вантаж до перевезення, водій та вантажовідправник підтверджують достовірність внесених даних до ТТН.

Основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення.

На основі інформації, що зазначена в наданій на момент перевірки ТТН № від 28.08.2023 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , працівниками Укртрансбезпеки було встановлено, що транспортний засіб марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 рухався з фактичною вагою 35,5 т, при нормативно допустимих 26 тон.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку 28.08.2023 щодо транспортного засобу позивача здійснювався документальний габаритно-ваговий контроль, шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу згідно з даними, які зазначено в наданих водієм на момент перевірки ТТН та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а не точний габаритно-ваговий контроль, який проводиться на стаціонарному чи пересувному пункті габаритно-вагового контролю за допомогою зважувального обладнання.

У зв`язку з тим, що працівниками Укртрансбезпеки зважування транспортного засобу на спеціальному обладнанні не здійснювалося, суд відхиляє як необґрунтовані твердження позивача про відсутність у виданих відповідачем документах інформації про обладнання, за допомогою якого здійснювалося зважування транспортного засобу, як і твердження про те, що будь-яких документів що підтверджують відповідну сертифікацію вагів та їх періодичну повірку позивачу не надано, оскільки вони є безпідставними.

Щодо твердження позивача про те, що після здійснення габаритно-вагового контролю не було заборонено рух транспортного засобу, відносно якого здійснювався ГВК, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 22 Порядку № 897 у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується, згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції.

Отже, з даної норми можна зробити висновок, що у разі порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується працівниками Національної поліції у разі виявлення такого порушення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю, тобто тільки під час здійснення точного габаритно-вагового контролю.

Пунктом 2.4-2 ПДР передбачено, що у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт. Але зазначена заборона не відноситься до компетенції Укртрансбезпеки, такими повноваженнями наділені працівники Національної поліції.

Отже, посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженнями на тимчасове затримання транспортних засобів в порядку статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чи здійснювати перешкоди в подальшому русі, чи забороняти рух транспортного засобу, а тому не встановлення факту тимчасового затримання транспортного засобу не впливає на правомірність спірної постанови.

Крім того, нездійснення затримання транспортного засобу згідно з статтею 265-2 КУпАП та продовження дорожнього руху позивачем, не може бути підставою для визнання спірної постанови протиправною.

Аналогічну правову позицію відображено в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 160/14716/22 та в постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі № 580/9419/21 та від 13 жовтня 2022 року у справі № 640/32238/20.

З огляду на викладене, суд відхиляє дане твердження позивача як безпідставне та необґрунтоване, позаяк, як вже зазначено вище, нездійснення затримання транспортного засобу, згідно з статтею 265-2 КУпАП та продовження дорожнього руху позивачем, не може бути підставою для визнання спірної постанови протиправною.

Отже, факт порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт внаслідок здійснення 28.08.2023 перевезення вантажу з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 37,69% (загальна маса складає 35.8 т при допустимих 26 т) підтверджуються належними та достатніми письмовими доказами, складеними та зібраними під час проведеної рейдової перевірки.

Статтею 60 Закону № 2344-III визначено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - до автомобільного перевізника застосовується штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Повний текст рішення складено та підписано, з урахуванням перебування головуючого судді у щорічній основній відпустці у період з 12.02.2024 до 23.02.2024, у перший робочий день після виходу з відпустки - 26.02.2024.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ