Справа № 160/28858/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 лютого 2024 рокуСправа №160/28858/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/28858/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 160/28858/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року у справі №160/28858/23 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № на суму 192681,95 грн та № від 24.07.2023р. на суму 2040,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17а, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» (вул. Писаржевського, буд. 11, м. Дніпро, 49005, ) сплачений судовий збір у розмірі 2920,83 грн.

20.02.2024 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД», в якій позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» судові витрати на правову допомогу у розмірі 22 000 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що позовна заява у справі № 160/28858/23 є складною за її змістом та великою за обсягом, оскільки податкові повідомлення-рішення оскаржувалися з декількох підстав, а саме: щодо підстав прийняття наказу про проведення фактичної перевірки; щодо підстав протиправності податкового повідомлення-рішення від 24.07.2023 року № ; щодо підстав протиправності податкового повідомлення-рішення від 24.07.2023року № . Крім того, на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві необхідно було надати до суду копії 29 документів, кожен з яких є значним за обсягом, для чого адвокатом було виготовлено 2 екземпляри фотокопій цих документів та особисто завірено. Виготовлення фотокопій вимагало витрачення значного часу адвоката та додаткових ресурсів. Таким чином, на підготовку позовної заяви та додатків до неї адвокатом було витрачено значний час, а тому вартість наданих послуг у розмірі 18000 грн є співвмірною з кількістю часу, витраченого на складання позовної заяви. В подальшому, отримавши від відповідача відзив на позовну заяву, на виконання ухвали суду, 08.11.2023 року адвокатом було підготовлено та направлено до суду відповідь на відзив, вартість якого була погоджена з ТОВ «Нафта Альянс Трейд» у розмірі 4000 грн. Вартість наданих послуг також є співвмірною з часом, витраченим адвокатом на його підготовку, оскільки адвокатом було опрацьовано відзив на позов, наданий Позивачем та підготовлено відповідь на усі доводи та заперечення, зазначені у відзиві. Обсяг, зміст та послідовність наданих послуг адвокатом зафіксовані в актах прийому-передачі наданих послуг. З огляду на викладене, ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» має право на відшкодування витрат на професійну правову допомогу, які було сплачено в рамках подачі позовної заяви та відповіді на відзив у вказаній справі, що складають загалом 22000 грн.

26.02.2024 року до суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких відповідач заперечує проти ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в Дніпропетровському окружному адміністративному суді в розмірі 22000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до судових дебатів зробило заяву про подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат після ухвалення рішення у справі, яка міститься у матеріалах справи.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду суду від 23 січня 2024 року у справі №160/28858/23 ухвалено судом у складі головуючого судді Луніної О.С. в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні, тому суд розглядає заяву про ухвалення додаткового судового рішення в порядку спрощеного провадження в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До матеріалів справи представником позивача додано:

- копію договору про надання правової допомоги № В 09.08/23 від 09.08.2023;

- копію додаткової угоди №1 від 09.08.2023 до договору № В 09.08/23 від

09.08.2023;

- копії актів приймання - передачі послуг від 06.11.2023 та від 08.12.2023;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 2893 від 04.03.2015 року , виданого на ім?я Андрієнко Вікторії Анатоліївни.

Розглянувши подані позивачем документи, судом встановлено, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №160/28858/23 не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Крфм того, відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги № В 09.08/23 від 09.08.2023 року АО «АРМІС» (виконавець), за дорученням ТОВ «Нафта Альянс Трейд» (клієнта), приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу, захист та представництво прав і законних інтересів у цивільному та адміністративному провадженні, а клієнт доручає надання правової допомоги та приймає на себе зобов`язання сплатити «виконавцеві» винагороду за надану «Правову допомогу» та «Фактичні витрати», в обсязі, на умовах і в порядку, що визначені даним договором.

Згідно п. 2.2.4. Договору зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити гонорар та відшкодувати фактичні витрати виконавця в порядку та на умовах, визначених даним Договором та додатковими угодами до нього.

Пунктом 4.2. Договору також передбачено, що розмір та порядок оплати клієнтом гонорару та фактичних витрат визначається за домовленістю сторін окремою додатковою угодою, з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта та інших обставин.

Так, на виконання вимог Договору, між АО «АРМІС» та ТОВ «Нафта Альянс Трейд» було укладено додаткову угоду № 1 від 09.08.2023 року до договору про надання правової допомоги № В 09.08/23 від 09.08.2023 року, в п. 2 якої, сторони погодили мінімальну вартість правової допомоги.

Згідно п. 3 Додаткової угоди клієнт зобов`язаний оплатити АО «АРМІС» вартість послуг не пізніше 3 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі послуг.

Відповідно до п.п. 3.1. Додаткової угоди підставою оплати наданих АО «АРМІС» послуг є рахунок на оплату, виставлений на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.

Так, акти прийому-передачі наданих послуг від 06.11.2023 року та від 08.12.2023 року підписано сторонами, відповідно, - 06.11.2023 року та 08.12.2023 року.

Заяву про стягнення витрат на правову допомогу подано представником позивача 20.02.2024 року, проте до вказаної заяви ні рахунків на оплату наданих послуг правової допомоги, ні доказів оплати позивачем таких послуг суду не надано.

Наведені обставини свідчать про відсутність підтвердження сплати отриманих позивачем послуг, тобто здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи ненадання позивачем рахунків на оплату послуг правової допомоги та доказів оплати послуг правової допомоги, суд дійшов висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 22000 грн та відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/28858/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна