Справа № 160/29034/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛебеденко В.В.
представника відповідачів Кривошеї К.О.
07.11.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Біг Сіті" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якій просить суд, (з урахуванням позовної заяви, викладеної у новій редакції поданої разом із клопотанням про усунення недоліків):
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.06.2023 № 8913162/42909819;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №7 від 28.12.2022.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 27.12.2023, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
19.12.2023 на адресу суду від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому представники проти позову заперечували.
Разом із відзивом від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Усною ухвалою суду від 18.01.2024 із занесенням до протоколу судового засідання у зв`язку з неявкою позивача у судове засідання, належним чином повідомленого про день, час та місце розгляду справи, розгляд справи відкладено на 01.02.2024 о 10:30 год.
Усною ухвалою суду від 01.02.2024 із занесенням до протоколу судового засідання у зв`язку з неявкою позивача у судове засідання, належним чином повідомленого про день, час та місце розгляду справи, розгляд справи відкладено на 15.02.2024 о 09:40 год.
В обгрунтування клопотання представник зазначає, що позивач у судові засідання 18.01.2024 та 01.02.2024 позивач не з`явився. Клопотання про розгляд справи без його участі не надавав, про причини неявки не повідомляв, що було встановлено судом під час судових засідань 18.01.2024 та 01.02.2024. У зв`язку із чим, керуючись ст.44, п.4 ч.1 ст.240 КАС України просить залишити без розгляду адміністративний позов.
У судові засідання 18.01.2024, 01.02.2024 та 15.02.2024 представник позивача не з`явився про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертами повернутими на адресу суду наявними у матеріалах справи, а також довідкою про доставку до електронного кабінету.
15.02.2024 представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представників відповідача та залишення адміністративного позову без розгляду через неявку позивача у судові засідання, з огляду на наступне.
За змістом ч. 1 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно до ч. 2 ст. 131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.
Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Як вже було зазначено та вбачається з матеріалів справи позивач у судові засідання не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив.
При цьому, встановлені обставини та наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що позивача повідомлено про дату, час і місце судових засідань належним чином у відповідності до положень статті 124 КАС України, оскільки судові повістки направлялись на адресу, вказану позивачем у позовній заяві, та були вручені позивачу за вказаною адресою, що підтверджується поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи.
Вищезазначене розцінено судом, як зловживання процесуальними правами, оскільки у ч. 5 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, регламентовано обов`язки учасників справи, зокрема, серед іншого, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, проте позивач даного процесуального обов`язку не виконав.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач будь-яких заяв та/або клопотань, у тому числі з повідомленням про причини неявки до суду не надавав, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався.
Суд зазначає, що будучи ініціатором судового розгляду позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані, при цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляд адміністративної справи та дотримання процесуальних строків.
Позивач був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, проте до суду втретє не прибув.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що таким чином позивач недобросовісно користується своїми процесуальними правами, що позбавляє суд можливості вирішити спір по суті заявлених вимог.
Положеннями ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі Гінчо проти Португалії передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
У своєму рішенні у справі Калашников проти Росії Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв розумності строку є саме поведінка заявника. Суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (Європейського суду з прав людини Чірікоста і Віола проти Італії).

У відповідності до вимог п. 4 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив суд про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

На підставі вищенаведеного, з урахуванням того, що третя неявка позивача перешкоджає розгляду справи та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, суд доходить висновку, що сукупність наведених обставин є підставою для застосування наслідків, передбачених вищенаведеними приписами ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, - залишення позову без розгляду.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.05.2020 року у справі №9901/11/19 (провадження №11-122заі20).

Керуючись ст. ст. 9, 44, 205, 240, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про залишення без розгляду у адміністративній справі №160/29034/23 позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Біг Сіті" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Біг Сіті" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 20.02.2024.

Суддя Н.Є. Сліпець