Справа № 340/8942/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8942/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в подальшому 24.11.2023 року уточненій, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не скасування у період дії воєнного стану в Україні відповідно до вимог Закону України від 11.04.2023 №3048-IX, всупереч рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 25 07.2022 року по справі №405/968/22, провадження №2/405/186/22 постанови про арешт коштів боржника ВП №66850615 від 16.09.2021 приватного виконавця Овсієнко Алли Вікторівни, яка не виконує своїх обов`язків, постановою керівника структурного підрозділу Міністерства Юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері примусового виконання рішень, або особи, яка виконує його обов`язки;

- зобов`язати Міністерство юстиції України скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП №66850615 від 16.09.2021 приватного виконавця Овсієнко Алли Вікторівни, постановою керівника структурного підрозділу Міністерства Юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері примусового виконання рішень, або особи, яка виконує його обов`язки.

Також ОСОБА_1 просить суд встановити судовий контроль за виконанням постановленого судом рішення по даній справі та попередніх судових рішень Ленінського районного суду міста Кіровограда у вигляді ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.02.2022 по справі №405/968/22 та судового рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27.07.2022 року по справі №405/968/22.

Позов мотивовано тим, що позивачка у жовтні 2021 року дізналась, що приватним виконавцем Овсієнко Аллою Вікторівною винесено постанову про арешт коштів боржника (позивачки) ВП №66850615 від 16.09.2021 року, якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованість в розмірі 11589,05 грн. на підставі виконавчого напису нотаріуса №4887 виданого 25.08.2021 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі №405/968/22 від 23.02.2022 року постановлено зупинити стягнення по виконавчому напису, який зареєстрований в реєстрі за №4887, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 25.08.2021 року по виконавчому провадженню ВП № 66850615. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі 405/968/22 від 22.07.2022 року визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 25.08.2021 року зареєстрований за № 4887 таким, що не підлягає виконанню. Позивачка зазначає, що неодноразово зверталась до приватного виконавця про скасування постанови про арешт коштів боржника (позивачки) ВП №66850615 від 16.09.2021 року. Натомість арешт коштів знято не було. В подальшому позивачка звернулась із відповідним зверненням до Міністерства юстиції України, в якому просила скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП №66850615 від 16.09.2021 приватного виконавця Овсієнко Алли Вікторівни, яка не виконує своїх обов`язків. Натомість, як зазначає позивачка, відповідач не вчинив жодних дій. Таку бездіяльність відповідача ОСОБА_1 вважає протиправною, тому й звернулась до суду для захисту своїх прав.

Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позовних вимог. Представник відповідача стверджує, що розглядаючи звернення ОСОБА_1 відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Додатково зазначив, що 20.10.2023 приватним виконавцем Овсієнко А.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 66850615 на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із тим, що до офісу приватного виконавця надійшло рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда №405/968/22 від 25.07.2022 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису. Цією постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Відтак, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Рух справи:

Суддя ухвалою від 30.10.2023 року залишила без руху позовну заяву та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді від 29.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Ухвалою від 05.01.2024 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача, також відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У період з 11.12.2023 року по 25.12.2023 року, з 29.12.2023 року по 31.12.2023 року, 04.01.2024 року, 10.01.2024 року та з 16.01.2024 року по 19.01.2024 року суддя Казанчук Г.П. тимчасово не здійснювала правосуддя у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені сторонами у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. перебуває ВП №66850615 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Сазонової О.М. від 25.08.2021 № 4887 про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT "Банк Форвард" заборгованості в розмірі 11589,05 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена приватним виконавцем 16.09.2021.

16.09.2021 у цьому виконавчому провадженні винесена постанова про арешт коштів боржника.

03.11.2021 приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлена для виконання до Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області.

Суд убачає, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі №405/968/22 від 23.02.2022 року постановлено зупинити стягнення по виконавчому напису, який зареєстрований в реєстрі за №4887, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 25.08.2021 року по виконавчому провадженню ВП №66850615.

В подальшому рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі 405/968/22 від 22.07.2022 року визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 25.08.2021 року зареєстрований за № 4887 таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка зазначає, що неодноразово зверталась до приватного виконавця про скасування постанови про арешт коштів боржника ВП №66850615 від 16.09.2021 року. Натомість арешт коштів знято не було.

ОСОБА_1 09.08.2023 звернулась до Міністерства юстиції із звернення, якому просила скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 25.08.2021 № 4887; скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП № 66850615; надіслати вказану постанову для виконання і розблокування рахунку на адресу АТ КБ "Приватбанк" (а.с.20-21).

Листом від 14.09.2023 року за вих. №121400/О-27390/20.4.1 відповідач надав позивачці відповідь, у якій повідомив, що з журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції приватного виконавця, сформованого в Системі Мін`юстом встановлено, що відомості про надходження рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 25.07.2022 у справі № 405/968/22 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - не зареєстровані. Разом з цим, директором Департаменту державної виконавчої служби проінформовано позивачку, що наказом Міністерства юстиції від 11.09.2023 № 2160/7 діяльність приватного виконавця Овсієнко А.В. зупинена відповідно до пункту 2 частини першої статті 42 Закону № 1403-VIII на підставі її заяви та що наказом Міністерства юстиції від 12.09.2022 №3832/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.09.2022 № 7 та на підставі підпунктів "е", "з" та "і" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 24.04.2009 року за № 7322 на ім`я ОСОБА_2 анульовано (а.с.18-19).

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно пункту 12 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок та умови арешту і вилучення майна (коштів) боржника.

Так зокрема, відповідно до частини 1, 1-3 абзаців частини 2, частин 3-4 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У відповідності до статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З наявної в матеріалах справи інформації, суд убачає, що 20.10.2023 приватним виконавцем Овсієнко А.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №66850615 на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із тим, що до офісу приватного виконавця надійшло рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда № 405/968/22 від 25.07.2022 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 4887, виданого 25.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. (а.с.84).

Також суд убачає, що цією постановою постановлено зняти арешт з коштів боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.84).

З огляду на встановлені вище обставини, суд констатує, що арешт з коштів боржника, ОСОБА_1 знято 20.10.2023.

Разом з цим, до суду з цим позовом про визнання протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не скасування постанови про арешт коштів боржника ВП №66850615 від 16.09.2021 приватного виконавця Овсієнко А.В., позивачка звернулась 25.10.2023.

Вказане свідчить, що на дату звернення до суду відсутній правовий спір між сторонами щодо протиправної бездіяльності відповідача стосовно не скасування постанови про арешт коштів боржника ВП №66850615 від 16.09.2021.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.

Свою позицію щодо застосування Конституції України при здійсненні правосуддя Верховний Суд України свого часу відобразив у постанові Пленуму ''Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя'' від 1 листопада 1996 року №9.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 листопада 2018 року у справі №607/6092/18, від 05 червня 2019 року у справі №607/6865/18, від 11 червня 2019 року у справі №917/1338/18, визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу; натомість установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Суд з`ясовує про наявність публічно-правового спору станом на день звернення до суду.

Верховний Суд у постанові по справі №320/4559/19 підкреслив, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Відсутність спору на день звернення позивача до суду, у свою чергу, взагалі виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

Враховуючи вищезазначене, суд констатує про відсутність порушеного права позивачки щодо визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо не скасування постанови про арешт коштів боржника ВП №66850615 від 16.09.2021.

Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, суд зазначає про те, що Міністерство юстиції України не наділено повноваженнями втручатись у виконавче провадження, яке перебуває у провадженні приватного виконавця. При виявленні порушення законодавства, що має ознаки грубого порушення приватним виконавцем, Міністерство юстиції України має право зупинити діяльність такого виконавця. При цьому, позивач зверталась до відповідача із заявами щодо дій приватного виконавця 23.11.2021 року та від 31.03.2022 року, на які надавались ґрунтовні відповіді, у яких позивачці повідомлялось інформації про рішення стосовно зупинення діяльності приватного виконавця.

На третє звернення позивачки від 09.08.2023 року стосовно скасування виконавчого напису приватного нотаріуса та скасування постанови про арешт коштів боржника, їй також була надана відповідь із роз`ясненням, що приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежним та про заборону втручання державних органів у діяльності приватного виконавця з примусового виконання рішень.

Враховуючи законодавчу заборону втручання у діяльність приватного виконавця стосовно конкретного виконавчого провадження, суд зазначає про відсутність протиправної бездіяльності з боку Міністерства юстиції України. Вказане є іще однією підставою для відмови у позові.

Оскільки у задоволені позову відмовлено, відповідно до положень статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 90, 242-246, 250, 251, 255, 257 - 262, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК