Справа № 580/9257/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року справа № 580/9257/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимову від 15.08.2023 №Ф-3404-2300.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 07.12.2023 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 23.02.2024 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підстави виникнення зазначеної суми заборгованості, її обґрунтований розрахунок в отриманій вимозі відсутні, лише міститься посилання на дані інформаційної системи органу доходів і зборів.

За весь період дії Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач, як фізична особа-підприємець із зазначеними видами економічної діяльності, сплачував ЄСВ у встановлених Законом розмірах та строки, будь-якої заборгованості зі сплати внесків не мав.

За твердженням позивача, додатком 1 до податкової декларації за 2021 рік ним самостійно нараховано ЄСВ в сумі 15950 грн., яка повністю сплачена у встановлені законодавством терміни.

Додатком 1 до податкової декларації за 2022 рік позивачем самостійно нараховано ЄСВ в сумі 2860 грн., яка також повністю сплачена у встановлені законодавством терміни. Сплата самостійно нарахованого ЄСВ в повному обсязі за 2021-2022 роки підтверджується копіями додатків 1 до податкових декларацій за 2021-2022 роки та платіжних доручень про сплату ЄСВ, а також даними обліку, які є у розпорядженні відповідача.

На підставі наведеного позивач вважає, що надсилання йому вимоги про сплату боргу №Ф-3404-2300 від 15.08.2023 здійснено відповідачем за відсутності на те будь-яких законних підстав.

Також позивач наголосив, що інформація в робочих інструментах податкового органу щодо наявності недоїмки зі сплати ЄСВ могла з`явитись внаслідок незаконних рішень податкового органу 2018 року, які були предметом розгляду Черкаського окружного адміністративного суду в рамках справи №2340/4980/18, рішення у якій проігноровані відповідачем.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, а також додаткові пояснення, в яких просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі №2340/4980/18, з метою врахування висновків викладених в постанові Верховного Суду від 02.09.2019 в зразковій справі № 520/3939/19, Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято рішення від 12.05.2021 № 274/23-00-24-0309 про скасування помилкового нарахування в ІС «Податковий блок» по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно з яким ОСОБА_2 зменшено щоквартальні нарахування з ЄСВ на відповідну суму.

Згідно звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску ОСОБА_1 самостійно декларує суму єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік в розмірі 9828,72 грн., за 2019 рік в розмірі 11016,72 грн., за 2020 рік в розмірі 9595,30 грн., за 2021 рік в розмірі 15950,00 грн. Також за 2022 рік платник податків декларує ЄСВ на суму 2860,00 грн.

Кошти, внесені позивачем на підставі платіжного доручення № 16 від 05.04.2021 на суму 3960,00 грн., платіжного доручення № 17 від 06.07.2021 на суму 3960,0 грн., платіжного доручення № 21 від 05.10.2021 на суму 3960,00 грн. та платіжного доручення, № 23 від 10.01.2022 на суму 4070,00 грн. (а всього на суму 15950,0 грн.) в повному обсязі зараховані на сплату єдиного соціального внеску, при цьому, частина із них зарахована в погашення боргу за попередній період, що підтверджується даними інтегрованої картки платника та були враховані контролюючим органом під час формування спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

За твердженням відповідача, недоїмка ЄСВ ОСОБА_1 виникла на підставі наступних документів: рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.05.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 2 750,20 грн (у тому числі штраф та пеня); рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 05.11.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 2 416,71 (у тому числі штраф та пеня).

Наведені рішення отримані особисто позивачем та у встановленому законом порядку не оскаржені, тому відповідач вважає, що діяв правомірно.

Відповідач наголосив, що заборгованість в сумі 3960 грн. виключено з інтегрованої картки платника 15.12.2023 на підставі стягнення в межах виконавчого провадження, тому оскаржена вимога вважається відкликаною, що вказує на відсутність предмету спору.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, згідно з інформацією, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за даними органів державної статистики про основний вид економічної діяльності позивача як фізичної особи-підприємця, визначений на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності за рік вказано код КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права», КВЕД 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування».

Головним управлінням ДПС у Черкаській області сформовано вимогу від 15.08.2023 №Ф-3404-2300, якою зобов`язано позивача сплатити недоїмку з Єдиного соціального внеску в сумі 3960 грн.

Не погоджуючись із наведеною вимогою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд враховує, що Закон №2464-VІ визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з положеннями частини другої статті 8 та статті 12 Закону № 2464-VI, єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є; фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VІ платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з частиною 11 статті 9 Закону № 2464-VІ у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону №2464-VІ у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VІ).

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини 13 статті 25 Закону № 2464-VІ нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Частиною 14 статті 25 Закону № 2464-VІ встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі Інструкція №449).

Згідно з п.1 розділу VII Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Положеннями пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції №449 визначено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

В силу вимог ч. 16 ст. 25 Закону №2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

З аналізу викладених правових норм вбачається, що умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного внеску. При цьому, сплачені платником суми зараховуються в порядку календарної черговості для погашення недоїмки, штрафів та пені.

Пунктом 3 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

З наведених норм Інструкції №449 вбачається, що за наявності заборгованості на кінець календарного місяця, в тому числі штрафів та пені, платнику надсилається вимога про сплату зазначеної заборгованості.

Як встановлено судом, рішенням ГУ ДФС у Черкаській області від 17.05.2019 № до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 1859,57 грн. та нараховано пеню в сумі 890,63 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 20.04.2018 до 02.04.2019, що загалом становить 2 750,20 грн.

Рішення вручено 29.05.2019 особисто позивачу, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №566.

Окрім цього, рішенням ГУ ДФС у Черкаській області від 05.11.2019 № до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 1101,66 грн. та нараховано пеню в сумі 1315,05 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 20.10.2018 по 11.10.2019, що загалом становить 2416,71 грн.

Рішення вручено 11.11.2019 особисто позивачу, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №447.

За даними інтегрованої картки платника за кодом 00 за позивачем станом на 28.02.2021 рахувалась несплачена сума заборгованості з ЄСВ в розмірі 14167,86 грн., в тому числі недоїмка 12852,81 грн. та пеня 1315,05 грн.

05.04.2021 позивач сплатив згідно платіжного доручення №16 від 05.04.2021 суму ЄСВ 3960 грн., яка зарахована відповідачем в рахунок погашення заборгованості по пені в сумі 1315,05 грн., штрафів та недоїмки в сумі 2644,95 грн.

Несплаченою залишилась заборгованість в сумі 10207,86 грн.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі № 2340/4980/18, з метою врахування висновків викладених в постанові Верховного Суду від 02.09.2019 у зразковій справі № 520/3939/19, Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято рішення від 12.05.2021 № 274/23-00-24-0309 про скасування помилкового нарахування в ІС «Податковий блок» по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно з яким ОСОБА_2 зменшено щоквартальні нарахування з ЄСВ на суму 10207,86 грн.

Відповідно кошти, які сплачені позивачем згідно платіжного доручення № 17 від 06.07.2021 на суму 3960,00 грн., платіжного доручення № 21 від 05.10.2021 на суму 3960,00 грн. та платіжного доручення № 23 від 10.01.2022 на суму 4070,00 грн., всього 11990 грн. спрямовані на сплату ЄСВ згідного поданого позивачем звіту за 2021 рік на суму 15950 грн.

За цим звітом несплаченою залишилась заборгованість з єдиного соціального внеску в сумі 3960 грн.

Подальша сплата позивачем ЄСВ в сумі 2860 грн. згідно платіжного доручення №25 від 01.04.2022 не змінила суму наявної заборгованості, оскільки позивач подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2022 рік, в якому вказав суму нарахованого ЄСВ 2860 грн.

Отже, за умови наявності не скасованих рішень про нарахування штрафів та пені, твердження позивача про неправомірність вимоги є необгрунтованими.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО