Справа № 600/3263/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 лютого 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3263/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, подану в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

16.02.2024 року представником ОСОБА_1 подано до суду заяву в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій заявник просить:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі №600/3263/23-а;

- зобов`язати Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подати до суду звіт про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі №600/3263/23-а у 10- денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду;

- у разі невиконання зазначеного рішення або ненадання звіту про його виконання накласти на начальника (тимчасово виконуючого обов`язки начальника) Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину - на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року у справі №600/3263/23-а, позовні вимоги позивача до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задоволено частково: визнано протиправними дії Чернівецького обласного територіального центру комплектування і соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року для перерахунку його пенсії; зобов`язано Чернівецький обласний територіальний центр комплектування і соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 року його пенсії.

На виконання рішення суду у справі №600/3263/23-а, Відповідач виготовив довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року. Однак, до довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року, яка була виготовлена та видана на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року у справі №600/3263/23 не було включено надбавку за особливості проходження військової служби у належному розмірі (65%), а також премію зазначено в розмірі 10% замість належних позивачеві 160% (відповідно до телеграми Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023 року). Відтак наголошує, що відповідач виготовив довідку, в якій необхідні додаткові види грошового забезпечення зазначені з недотриманням положень, викладених у розпорядженні, доведеному телеграмою Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023 для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023 року відповідно щодо визначення розмірів надбавки за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 65% та премії в розмірі 160%. Таким чином, рішення суду у даній справі відповідачем не було виконано у повному обсязі без поважних причин та протягом тривалого часу.

Ухвалою суду від 19.02.2024 року заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.02.2023 р.

У визначений час та дату представники сторін до суду не з`явились, однак 26.02.2024 року подали до суду заяви про розгляд без їх участі заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

За таких обставин, суд вважає за можливе продовжити розгляд заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву, а також додані до неї матеріали, судом встановлено наступне.

Оцінивши доводи представників сторін суд зазнає, що статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений ст. 382 КАС України.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Частиною 7 ст. 382 КАС України передбачено, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених ч. 1 і 2 цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Отже, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, суд може вжити до суб`єкта владних повноважень заходи реагування у формі встановлення нового строку для подачі звіту, або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

При цьому, з аналізу викладених норм убачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, або встановлення нового строку подання звіту, або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком.

Суд зазначає, що механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду.

У Рішенні від 30.06.2009 р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 п.п. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішеннях, із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

З матеріалів справи видно, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року у справі №600/3263/23-а позов ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправними дії Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року для перерахунку його пенсії; зобов`язано Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 року його пенсії; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

При цьому, у пунктах 5.64, 5.65 рішення суду судом роз`яснено про те, що вимога зазначити у оновленій довідці розміри премії та надбавки за особливості проходження служби, вказані у дорученні Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з для категорії (тарифного розряду) військовослужбовців, яка відповідає категорії (тарифному розряду) позивача, то на переконання суду така вимога є необґрунтованою і передчасною, оскільки стосується подій майбутніх правовідносин, відносно яких відсутні об`єктивні дані існування у владного суб`єкта наміру на недотримання закону та порушення прав позивача. Суд наголошено, що на час розгляду справи у суді оновлену довідку відповідачем не оформлено, а тому у суду відсутня можливість оцінювати складові грошового забезпечення, адже судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право.

Суд наголошує, що предметом розгляду справи №600/3263/23-а не був розмір таких складових грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби та премії, а тому таке питання при розгляді справи не досліджувалося з огляду на передчасність таких вимог.

У свою чергу, з огляду на доводи поданої заяви про встановлення судового контролю такі зводяться до незгоди із діями відповідача в рамках визначення саме вказаних вище складових грошового забезпечення. У такому випадку ОСОБА_1 , або ж його представник, можуть окремо оскаржити саме такі. У свою чергу, оцінка зазначених дій відповідача не є регламентованою чинним КАС України в рамках вжиття заходів судового контролю.

Суд наголошує, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Водночас, розгляд конкретного публічно-правового спору обмежений певним предметом та не може охоплювати майбутні правовідносини між фізичними/юридичними особами та суб`єктами владних повноважень.

З огляду на вищенаведені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №600/3263/23-а.

На підставі наведеного, керуючись статтями 243, 248, 256, 370, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №600/3263/23-а відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов