Справа № 160/29443/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
09 листопада 2023 року ОСОБА_1 в особі представника Шахова Дмитра Артемовича, через систему "Електронний Суд" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не підтвердження факту отримання солдатом ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) травми при виконанні службових обов`язків та бойового завдання по захисту Батьківщини, її територіальної цілісності та недоторканості на позиції поблизу н.п. Павлівка Донецької області 01.11.2022 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання солдатом ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) травми при виконанні службових обов`язків та бойового завдання по захисту Батьківщини, її територіальної цілісності та недоторканості на позиції поблизу н.п. Павлівка Донецької області 01.11.2022 року, за результатами якого скласти Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Відповідач 13.12.2023 повідомлений про відкриття провадження у справі, про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
Втім, як у встановлений судом строк, так і станом на дату ухвалення рішення відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 25.12.2023 по 16.02.2024 у творчій відпустці та з 19.02.2024 по 23.02.2024 на періодичному навчанні, розгляд справи здійснено 26.02.2024.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до пункту 2.1. наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2022 №238/НСТ вважати таким, що 21 серпня 2022 року прибув по мобілізації з ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахувати до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначити на посаду за штатами військового часу, та залучити до виконання бойового завдання солдата запасу ОСОБА_1 стрільця-снайпера 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС 100672А, шпк «солдат».
На підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 23.02.2022 №141/160 дск, журналу бойових дій 1/33т, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.08.2022 №238/НСТ солдату ОСОБА_1 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , видана довідка №327 від 08.09.2022 в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії): з 21.08.2022 по теперішній час.
Позивачу видано направлення до Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни на огляд, консультацію та лікування військовослужбовця №327 від 05.11.2022.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3032 в період з 06.11.2022 по 30.11.2022 перебував на лікуванні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни.
Зазначеною випискою із медичної карти стаціонарного хворого встановлено повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): Наслідки перенесеної МВТ, ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми (2015р.). Післятравматична та дисциркуляторна енцефалопагія ІІ-ІІІст. з двобічною пірамідною недостатністю, стійким вираженим астено-невротичним, нефалгічним, вестибуло-атактичним синдромами, вегето-судинними пароксизмами, мнестичним і когнітивним зниженням , диссомнією. Стан після МВТ, ЗЧМТ, струсу головного мозку (01.11.2022р., анамнестично). Хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість. Гіпертонічна хвороба ІІст..2ступ., ризик 3. IXC: Атеросклеро-тичний кардіосклероз. СН-1. Поширений остеохондроз, спондильоз з переважним ураженням шийного, попереково-крижового відділів хребта з цервікалгією, лівобічною радикулопатією L5-S1 з вираженим больовим, м`язево-тонічним синдромами в стадії помірного загострення. Звичний вивих лівого плеча. Розрив передньо-нижнього відділу суглобової губи (SLAP II), пошкодження Hill - Sachs з набряком кісткового мозку, теносиновіїт СДГБ лівого плечового суглобу, больовий синдром.
Також зазначено, щодо психологічної реабілітації: Висновок: Проведено: первинне інтерв`ювання в ході якого встановлено: погіршення здоров`я, зміни в поведінковій сфері, порушення сну, підвищена конфліктність, соціальна ізоляція, ознаки ПТСР та депресивного стану, когнітивні зміни: проблеми із пам`яттю, повторне переживання подій, нав`язливі думки. Проведено : психоедукацію, бесіди КПГ. Зі слів пацієнта покращення незначне. Рекомендовано: подальша медико-психологічна реабілітація. Лікувальні і трудові рекомендації: Нагляд лікаря частини, невропатолога, травматолога. Інститутом нейрохірургії рекомендовано: лікування у невропатолога. Інститутом травматології рекомендовано: оперативне лікування на лівому плечовому суглобі. Обмеження навантаження на лівий плечовий суглоб. Консультація ВЛК для вирішення питання придатності до військової служби та потреби відпустки за станом здоров`я. Результат лікування: незначне покращення.
Позивачу видано довідку про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України (первинна) №348 відповідно до якої в період з 06.11.2022 по 30.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні.
30.11.2022 позивач був оглянутий психіатром Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», попередній діагноз встановлено: Хронічний помірно виражений посттравматичний стресовий розлад, змішаний астенічно-депресивний синдром з інсомнією. Рекомендовано: потребує лікування та медичної реабілітації у ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України» терміном на 14 календарних днів.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1125 в період з 30.11.2022 по 15.12.2022 перебував на лікуванні в Державній установі «Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України».
Висновок ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» від 21.11.2022 р. - Звичний вивих плеча, Розрив передньо-нижнього відділу суглобової губи (SLAP Ш), пошкодження Hill-Sachs з набряком кісткового мозку, теносиновіїт СДБГ лівого плечового суглобу, больовий синдром.
Кардіолог: ІХС (дифузний кардіосклероз). Гіпертонічна хвороба II ст., ст. 2, СН І ст., ризик 3.
Невропатолог наслідки після перенесених (2015, 2022р.) МВТ: ЗЧМТ (струс головного мозку), акубаротравма зі стійким цефалічним, вестибуло-атактичним синдромами, двобічною кондуктивною приглухуватістю помірного ступеня (ІІІ ст.). Хронічна радикулопатія L5, SI ліворуч в стадії загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами. Хронічна вертеброгенна цервікалгія.
Отоларинголог: наслідки 3ЧМТ, акубаротравма. Двобічна кондуктивна сенсоневральна приглухуватість IІІ ст. помірна за класифікацією Остапкович та Пономарьової із зниженням слуху.
Дерматолог: папіломи шкіри спини.
Психотераневт : контакту доступний. Орієнований вірно. На питання відповідає охоче. Мислення в звичайному темпі. Продуктивної симптоматики не виявлено. Емоційно лабільний, загальний фон настрою знижений. Пам`ять знижена за рахунку тримання.
Лікувальні рекомендації та режим хворого: для подальшого обстеження та проходження ВЛК скеровується до НВМКЦ «ГВКГ». Спостереження у невропатолога кардіолога, отоларинголога за місцем проживання, соціально-психологічна реабілітація Раціональний режим сну і відпочинку, лікувальна фізкультура. Оперативне лікування на базі травматологічного відділення - операція Банкарта (рефіксація суглобової губи лопатки).
Основний діагноз: Хронічний помірно виражений посттравматичний стресовий розлад, змішаний астено-депресивний синдром з інсомнією.
Рішення ВЛК: На підставі статті 17-г графи ІІ Положення про військово-лікарську експертизу МОЗ України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Позивачу видано довідку військово-лікарської комісії №1293-п від 16.12.2022 відповідно до якої, позивачу проведено медичний огляд ВЛК психоневрологічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» 16.12.2022.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): ХРОНІЧНИЙ ПОМІРНО ВИРАЖЕНИЙ ПОСТРАВМАТИЧНИЙ СТРЕСОВИЙ РОЗЛАД ЗМІШАНИЙ АСТЕНО-ДЕПРЕСИВНИЙ СИНДРОМ З ІНСОМНІЄЮ.

-Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини УДБ серія УБД №086371 видане 03.12.2015.

На підставі статті 17-г графи II Розкладу хвороб ПОТРЕБУЄ ВІДПУСТКИ ЗА СТАНОМ ЗДОРОВ Я НА 30 (ТРИДЦЯТЬ) КАЛЕНДАРНИХ ДНІВ.

Згідно відпускного квитка №769 від 21.12.2022 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я в період з 22.12.2022 по 20.01.2023.

19.01.2023 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про надання довідки про обставини отримання травм при виконанні бойового завдання у с. Павлівка Донецької області. До рапорту були додані копії медичних документів із медичних закладів, в які позивач був направлений на лікування після вивезення з бою.

Листом від 22.01.2023 №132 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 та начальника штабу-першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 повідомлено, що відповідно до журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 дані про обставини отримання військовослужбовцем навідником 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , травми при виконанні бойового завдання у с. Павлівка Донецької області не значаться.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі- Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 1 статті 2 Закону 2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 2 статті 2 Закону 2232-ХІІ встановлено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Частиною 4 статті 2 Закону 2232-ХІІ визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 2 Закону 2232-ХІІ передбачено, що військова служба в Україні організовується з дотриманням конституційної вимоги про відокремлення церкви і релігійних організацій від держави.

Частиною 6 статті 2 Закону 2232-ХІІ визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Законом України від 24.03.1999 №551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ) , який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Відповідно до статті 12 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Відповідно до статті 1 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки зокрема, як свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до статті 16 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 58 розділу 2 частини 1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу); за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначаються Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017 ( далі - Порядок №608).

Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку №608 розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій проводиться відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360.

Відповідно до пунтку 1 розділу І Інструкції визначено, що ця Інструкція визначає порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України (в тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України військовослужбовцями), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті під час виконання обов`язків військової служби та аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини).

Відповідно до пунтку 1 розділу ІІ Інструкції розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

До гострого професійного захворювання належить захворювання, що виникло після одноразового (протягом не більше однієї доби) впливу на військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби шкідливих факторів середовища фізичного, біологічного та хімічного характеру.

До гострого професійного отруєння належить захворювання, що виникло після одноразового впливу на військовослужбовця шкідливої речовини (речовин) протягом не більше однієї доби.

Причинами гострих професійних отруєнь є шкідливі речовини гостроспрямованої дії.

Відповідно до пунтку 2 розділу ІІ Інструкції про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний:

терміново організувати надання домедичної допомоги, а по можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за необхідності його доставку до військового або найближчого лікувального закладу;

негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини;

зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на момент настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.

Відповідно до пунтку 3 розділу ІІ Інструкції нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

Відповідно до пунтку 18 розділу ІІ Інструкції за результатами розслідування командир військової частини видає наказ, в якому зазначаються:

дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;

військове звання, ім`я, по батькові та дата народження потерпілого військовослужбовця;

вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва;

коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);

перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин тощо;

порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;

заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому;

вжиті заходи дисциплінарного впливу щодо осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів, внаслідок яких стався нещасний випадок.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).

Відповідно розділу V Інструкції при настанні нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення антитерористичної операції, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і в разі необхідності вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого лікувального закладу та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або у прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.

Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний: одразу після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за необхідності - його евакуацію до військового або найближчого лікувального закладу у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив; оглянути та обстежити місце нещасного випадку, у разі наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію; опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення; скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок; отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби.

Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на момент настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець.

У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) медичної допомоги, наданої безпосередньо на місці нещасного випадку; лікувальний заклад, у який евакуйовано потерпілого військовослужбовця; час та дата складення рапорту, посада, військове звання, прізвище, ініціали командира (начальника), який склав та підписав рапорт.

Командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.

Комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься у первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3.

Комісія з розслідування нещасного випадку за необхідності може провести повторний огляд місця нещасного випадку та повторне опитування свідків нещасного випадку і причетних до нього осіб.

У разі якщо у складеному на місці нещасного випадку первинному рапорті та наданих разом з ним документах не міститься достатньої інформації щодо характеристики місця нещасного випадку (відсутні опис, ескіз, схема тощо), а повторний його огляд здійснити неможливо внаслідок певних обставин (знищення місця нещасного випадку внаслідок обстрілу, знаходження місця нещасного випадку на території противника, знаходження місця нещасного випадку в зоні постійних обстрілів або на мінних полях тощо), комісія з розслідування проводить огляд місця нещасного випадку на відстані за допомогою оптичних приладів та за можливості здійснює його фото- або відеофіксацію (в тому числі за допомогою безпілотних літальних апаратів), складає карту-схему місця нещасного випадку із зазначенням його стислої характеристики і координат (довготи і широти), додає карту-схему до матеріалів розслідування та зазначає про це в акті за формою НВ-2.

Посадова особа, яка призначила розслідування нещасного випадку, за наявності непередбачуваних обставин з урахуванням реальної бойової обстановки має право за клопотанням голови комісії з розслідування нещасного випадку подовжити строк проведення розслідування понад встановлений до 20 діб, а при настанні випадків, зазначених у пункті 1 глави III цієї Інструкції, - до 45 діб або на строк, необхідний для проведення судово-медичної експертизи та отримання її висновку, із зазначенням у наказі обґрунтованих причин подовження розслідування.

Поряд з тим, у відповідності до частини 10 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 Розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до абзацу 7 пункту 1.3 Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 Розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (пункт 2.3 глави 2 Розділу І Положення).

У свою чергу, порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений у главі 2 Розділу ІІ Положення №402.

Згідно з підпунктом 21.1., 21.3. глави 21 Розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом.

При цьому, постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення (пункт 20.7 глави 20 Розділу ІІ Положення №402).

Пунктом 21.7 глави 21 Розділу ІІ Положення №402 встановлено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Оригінали або копії Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі.

На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця.

Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).

Пунктом 21.8 глави 21 Розділу ІІ Положення №402 визначено, шо при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із медичної карти стаціонарного хворого, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).

Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).

Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Суд зазначає, що Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, Порядком розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій та Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України визначені всі процедурні моменти та алгоритм дій щодо їх застосування у разі настання такого випадку, які, як встановлено судом, відповідачем проігноровано, зворотнього суду не доведено.

Отже, бездіяльність відповідача щодо непроведення службового розслідування з метою з`ясування обставин отримання 01.11.2022 позивачем травми при виконанні службових обов`язків та бойового завдання по захисту Батьківщин, її територіальної цілісності та недоторканості на позиції поблизу н.п. Павлівка Донецької області є протиправною, внаслідок чого належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача провести службове розслідування з метою з`ясування обставин отримання 01.11.2022 позивачем травми при виконанні службових обов`язків та бойового завдання по захисту Батьківщин, її територіальної цілісності та недоторканості на позиції поблизу н.п. Павлівка Донецької області.

Разом з тим, суд зазначає, що вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести службове розслідування з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання солдатом ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) травми при виконанні службових обов`язків та бойового завдання по захисту Батьківщини, її територіальної цілісності та недоторканості на позиції поблизу н.п. Павлівка Донецької області 01.11.2022 року, за результатами якого скласти Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), задоволеню не підлягає з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний: одразу після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за необхідності - його евакуацію до військового або найближчого лікувального закладу у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив; оглянути та обстежити місце нещасного випадку, у разі наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію; опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення; скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок; отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби.

Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на момент настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець.

У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб;

інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) медичної допомоги, наданої безпосередньо на місці нещасного випадку; лікувальний заклад, у який евакуйовано потерпілого військовослужбовця; час та дата складення рапорту, посада, військове звання, прізвище, ініціали командира (начальника), який склав та підписав рапорт.

Командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.

Комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься у первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3.

Отже, за результатами розслідування командир військової частини видає наказ, на підставі якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Відповідачем ще не вчинено жодних дій на виконання цього рішення суду щодо проведення службового розслідування з метою з`ясування обставин отримання позивачем травми при виконанні службових обов`язків та бойового завдання по захисту Батьківщин, її територіальної цілісності та недоторканості на позиції поблизу н.п. Павлівка Донецької області 01.11.2022, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ІК в ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення службового розслідування з метою з`ясування обставин отримання травми 01.11.2022 ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків та бойового завдання по захисту Батьківщин, її територіальної цілісності та недоторканості на позиції поблизу н.п. Павлівка Донецької області.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування з метою з`ясування обставин отримання травми 01.11.2022 ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків та бойового завдання по захисту Батьківщини, її територіальної цілісності та недоторканості на позиції поблизу н.п. Павлівка Донецької області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 лютого 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков