Справа № 580/12656/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року справа № 580/12656/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ейбут Є.І. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю;

-зобов`язати начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу як військовослужбовця, який проходить військову службу за привозом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він інспектор прикордонної служби 3 категорії помічник гранатометника, мобілізований та проходить військову службу у 15-му мобільному прикордонному загоні Державної прикордонної служби України. Позивач подав рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, керуючись пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю ІІI групи. Однак, відповідач відмовив у задоволенні рапорту, посилаючись на відсутність підстав для задоволення, а саме: «відсутність у дружини I-II групи інвалідності». Не погоджуючись з відмовою відповідача у задоволенні рапорту позивач звернувся з даним позовом до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Відповідач до суду подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки у позивача відсутні підстави для звільнення з військової служби визначені пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу. Крім того, вказано на порушення порядку звернення по команді, оскільки позивач не звернувся до старших начальників згідно статуту начальником другого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування і т.д.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у 15-му мобільному прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

15.09.2023 позивач подав відповідачу рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, керуючись пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю ІІI групи.

До рапорту додані такі документи:

-копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 та РНОКПП;

-копія свідоцтва про шлюб;

-копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_2 та РНОКПП;

-копія довідки МСЕК серії 12ААГ №028249

13.10.2023 Військовою частиною НОМЕР_2 листом за №12/К-389-292 відмовлено у звільненні військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби, оскільки у позивача дружина з інвалідністю III групи, а не І або II групи, як передбачено пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу.

Вважаючи протиправною відмову, позивач звернувся до суду.

Судом також встановлено, що у відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу від 29.06.1993 року серії НОМЕР_3 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №028249 від 19.09.2022 ОСОБА_2 з 19.09.2022 по 01.10.2024 встановлено III групу інвалідності. Висновок про умови та характер праці протипоказані помірні (значні) фізичне, динамічне навантаження, шкідливі умови праці.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Так, пунктом 6 ст. 2 Закону №2232-XII, передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до положень п. 233 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

під час воєнного стану:

через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Матеріалами справи підтверджено наявність у дружини позивача ОСОБА_2 по 01.10.2024 інвалідності III групи ( довідка до акту МСЕК серії 12 ААГ №028249). Даний факт є встановленим та відповідачем не заперечується.

Позивач використав своє право на звільнення з військової служби та подав відповідний рапорт на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ за сімейними обставинами, у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Свою відмову у задоволенні рапорту, відповідач мотивує відсутністю у дружини позивача I - II групи інвалідності.

Проте, суд вважає, що доводи відповідача ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з огляду на те, що за текстом статті законодавцем не зазначено наявність саме у дружини обов`язкової I - II грипи інвалідності, а лише зазначено про наявність такого статусу, що уже є самостійною підставою для звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації під час воєнного стану.

Крім того, суд зауважує, що відповідач помилково ототожнює три окремі підстави для звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану, які передбачені підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, а саме :

1) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, за відсутності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

2) у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за відсутності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю;

3) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Таким чином, наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю є підставою для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану.

Доводи щодо звернення з рапортом не по команді суд оцінює критично, оскільки позивач перебуває на службі і відомостей про прийняття рапорту саме безпосереднім командиром з урахуванням звернення про реєстрацію рапорту про звільнення, відповідачем не надано.

Відповідно до пп. 233, 234, 241, 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення №1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.

Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.

Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.

Заперечення військовослужбовців щодо розрахунку вислуги років військової служби розглядаються командирами (начальниками) військових частин перед оформленням документів для звільнення з військової служби. Спірні питання щодо заліку вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсії розглядаються спеціальною комісією Міністерства оборони України.

Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що розгляд рапорту про звільнення з військової служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність, зокрема, сімейних обставин або інших поважних причин, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.

Матеріалами справи підтверджується подання позивачем рапорту в якому позивач просив звільнити його з військової служби, відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з наявністю дружини з інвалідністю.

Однак, відповідач на вказаний рапорт позивача надав лист - відповідь, у якому зазначив про відсутність підстав для звільнення позивача.

Отже, відповідач не вчинив дій, які передбачені законом, чим допустив протиправну бездіяльність, тому суд визнає протиправну бездіяльність відповідача щодо не звільнення позивача з військової служби за пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Відповідно, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт позивач про звільнення з військової служби за пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України від 27.02.2020 №3674-VI Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Зобов`язати НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 15.09.2023 про звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу як військовослужбовця, який проходить військову службу за привозом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР