Справа № 200/989/24
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 лютого 2024 року Справа №200/989/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Стойка В.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не перерахунку та не виплати індексації (підвищення) до пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2023 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату індексації (підвищення) до пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2023 року, відповідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197, із розрахунку 14510,64 грн. (основний розмір пенсії) х 0,197% = 2858,59 грн., у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі, без обмеження розміру індексації, встановленого пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України №168 в розмірі 1500 грн., зі збереженням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду 16.11.2023 року по справі №200/5986/23, з урахуванням проведених виплат.

З приводу строку звернення до суду, позивач, посилаючись на практику суду касаційної інстанції, вважає, що строк звернення до суду не застосовується до цієї категорії справ.

Також позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч.1 п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частиною 1, 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому звертає увагу позивача, що необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір та момент отримання відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових, з яких підстав не виплачується.

Згідно заявлених позовних вимог, пенсію позивачу не проіндексовано з 01.03.2023 року.

Отже, з дня отримання (неотримання) пенсійної виплати (в межах цієї справи індексовану частину пенсії) особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. В межах даної справи - це 01.03.2023 року.

До суду позивач звернувся 18.02.2024 року, таким чином шестимісячний термін пропущено.

Щодо позиції з приводу незастосування строків, встановлених ст. 122 КАС України, суд зазначає наступне.

В постанові від 12 грудня 2023 року Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду по справі № 380/1907/23навів такий висновок: Підсумовуючи викладене, суд зауважує, що на час звернення позивача до суду з цим позовом актуальними є такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду щодо строків звернення до суду:

1. без обмеження будь-яким строком може бути пред`явлений позов про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень, які стосуються сум пенсії, нарахованих, але не виплачених з вини держави в особі пенсійного органу;

2. без обмеження будь-яким строком може бути пред`явлений позов про оскарження дій чи бездіяльності уповноважених суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262;

3. позов про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсії може бути пред`явлений в межах шестимісячного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Враховуючи вказану позицію, суд зауважує, що посилання позивача на практику Верховного Суду, яка охоплює правовідносини щодо здійснення перерахунку за оновленими довідками про розмір грошового забезпечення, є помилковим з огляду на різницю в предметі спору. А відтак, беручи до уваги, що індексація пенсії позивача не є нарахованою, суд повторно звертає увагу, що строки, визначені ст. 122 КАС України підлягають застосуванню.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем не надано.

З приводу клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч.1 п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Суд констатує, що зазначена норма має відсильний характер і не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, установлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Зокрема, у пункті 18 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» указано, що учасникам бойових дій надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» викладено, з-поміж інших, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що хоча указана норма [пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»] не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Враховуючи предмет спору в цій адміністративній справі, а саме: зобов`язання здійснити перерахунок та виплату індексації (підвищення) до пенсії за вислугу років, судовий збір за звернення з цією касаційною скаргою належить сплаті на загальний підставах.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.02.2024 року по справі №320/11098/22.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до норм Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2024 - 3028,00 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З аналізу наведених норм вбачається, що за подання до адміністративного суду позову з вимогами немайнового характеру фізична особа повинна сплатити судовий збір у розмірі 968, 96 грн. (3028, 00грн.*0,4*0,8) та надати до суду належний доказ про сплату судового збору відповідно до вимог Закону України Про судовий збір.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З наведених підстав суд вважає, що позов підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись КАС України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 968, 96 грн., який потрібно сплатити за реквізитами, розміщеними на офіційному веб-сайті Донецького окружного адміністративного суду, надання клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення такого строку.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Стойка