Справа № 474/1578/23
Суддя: Сокол Ф. Г.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 474/1578/23
Провадження № 2-а/474/1/24
Рішення

Іменем України

27.02.24р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

30.11.2023р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП ВП Первомайського РВП лейтенанта поліції Стужука В.Ю., в якому просить скасувати постанову ГАБІ № 691545 від 25.11.2023р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ст. 183 КУпАП (далі - оскаржувана постанова).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає оскаржувану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, так як він завідомо неправдивий виклик поліції не здійснював, у телефонному дзвінку до органу поліції повідомив достовірну і правдиву інформацію про те, що по вул. Шкільній в смт Врадіївка водій чорного легкового автомобіля здійснив наїзд на тварину (кота чорного кольору) внаслідок чого остання загинула на місці, та про порушення водієм вимог п.п. 2.3Б, 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Наїзд на тварину відбувся в процесі руху транспортного засобу по дорозі. При цьому, якщо автомобіль отримує пошкодження, то ситуація гарантовано ДТП, якщо ж пошкоджень автомобіля немає, то слід звернутися до іншого матеріального збитку (ст. 137 ЦК). Стаття 137 ЦК України "Тварини" визначає, що до тварин застосовуються загальні правила про майно. Якщо тварина домашня і має господаря, то наїзд на дану тварину є ДТП, тому що несе матеріальну шкоду його власнику. Вказував, що викладені у оскаржуваній постанові висновки про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Відповідачем же при винесенні оскаржуваної постанови не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно всіх обставин, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, та чи винна особа у його вчиненні, не зазначено відповідних доказів.

Ухвалою від 01.12.2023р. на підставі п. 2 ч. 5 ст. 160, ч.ч. 1-2 ст. 169 КАС України позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 04.12.2023р., у зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 12.12.2023р.

Ухвалою від 12.12.2023р., зі згоди позивача, первісного відповідача - Поліцейського СРПП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНп в Миколаївській області лейтенанта поліції Стужука Віталія Юрійовича замінено на належного відповідача Головне управління національної поліції в Миколаївській області (далі - відповідач).

У зв`язку з вищевказаним розгляд справи відкладено на 25.12.2023р.

21.12.2023р. представниця відповідача Нофенко М.В. подала відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Стужуком В.Ю. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., за те, що останній 25.11.2023р., о 16 год. 15 хв., здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб - поліції, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння зателефонував на спецлінію 102 та повідомив про вчинення дорожньо-транспортної пригоди, хоча цього факту насправді не було. При цьому вказує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої допомоги або аварійних служб. Дії порушника спрямовані на зрив нормальної роботи цих служб. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник повідомляє певну інформацію спеціальній службі, усвідомлюючи, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Відповідно до п. 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Порядок реагування на заяви і повідомлення про адміністративні правопорушення або події встановлюються "Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України" № 357 від 27.04.2020р. (далі - Інструкція № 357).

З огляду на вищевикладене представниця відповідача Нофенко М.В. зазначає, що відповідно до рапорту 25.11.2023р. о 16 год. 07 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що у Миколаївській області смт Врадіївка по вул. Шкільній, біля школи № 3, ОСОБА_1 повідомив, що транспортний засіб чорного кольору збив кота та поїхав у бік сільського клубу. Однак при відпрацюванні виклику були відібрані пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в яких останні повідомили, що ОСОБА_1 перебував 25.11.2023р. в стані алкогольного сп`яніння, мав різкий запах алкоголю з роту, агресивно себе поводив. Та що ДТП вони не бачили, на дорозі та на узбіччі кота не було, слідів гальмування автомобіля також.

Розгляд справи призначений на 25.12.2023р., за заявою позивача, відкладено на 05.02.2024р., так як позивач не отримав відзив на позовну заяву.

Розгляд справи призначений на 05.02.2024р. не відбувся з огляду на тимчасову втрату працездатності головуючим суддею через травму з 02.01.2024р. по 16.02.2024р., у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 27.02.2024р.

Позивач в судове засідання призначене на 27.02.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 268 КАС України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Представниця відповідача Нофенко М.В. в судове засідання призначене на 27.02.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 268 КАС України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Водночас у відзиві просила розглядати справу без участі представника відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України суд визнав за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача.

Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке.

25.11.2023р. поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП лейтенантом поліції Стужуком В.Ю. складено постанову серії ГАБІ № 691545, в якій зазначено, що 25.11.2023р., о 16 год. 15 хв., в смт Врадіївка по вул. Шкільній, 5 ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння повідомив на лінію 102, завідомо неправдивий виклик поліції, що сталося ДТП, яке не підтвердилося. Сусіди пояснили, що особа веде себе агресивно. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 183 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 850 грн. Також у графах постанови "примірник постанови отримав" та "копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності надіслано рекомендованим листом" наявні відмітки про відмову особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від підпису, та про направлення їй копії постанови рекомендованим листом № 8667/69-2023 від 28.11.2023р.

У письмових поясненнях від 25.11.2023р. свідок ОСОБА_4 пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по сусідству з ОСОБА_1 25.11.2023р. ОСОБА_1 викликав поліцію чим здійснив завідомо неправдивий виклик, а саме повідомив, що відбулося ДТП біля його будинку, але ніякого ДТП не було, як і не було ніякого збито кота. Чому останній повідомив на спецлінію 102 йому не відомо. Також на момент приїзду поліції ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини.

Свідок ОСОБА_3 у письмових поясненнях від 25.11.2023р. пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по сусідству з ОСОБА_1 . Чому останній 25.11.2023р. викликав поліцію йому не відомо. Щоб 25.11.2023р., о 16 год. 30 хв., невідомий автомобіль збив кота він, свідок, особисто не бачив, кота у власності не має. Вказав, що на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 вів себе неадекватно, було відчутно різкий запах алкоголю з ротової порожнини, говорив нісенітницю. Ніякого кота збитого на дорозі чи на узбіччі не було, різкого гальмування автомобіля він не чув. Він же охарактеризував ОСОБА_1 як скандальну людину, яка постійно викликає спецслужби знаходячись у стані сп`яніння.

25.11.2023р. були відібрані письмові пояснення у свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що 25.11.2023р., біля 16.00 год., по вул. Шкільній в смт Врадіївка до нього підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_5 , від якого було відчутно різкий запах алкоголю з ротової порожнини, він вів себе агресивно, постійно кричав, махав руками, загородив рух службовому автомобілю. Від поліцейських йому, свідку, стало відомо, що це місцевий мешканець ОСОБА_6 , що проживає по АДРЕСА_2 .

З рапорту старшого інспектора Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Бодкова Т.А. від 20.12.2023р. на ім`я начальника цього ж відділення поліції Миндьо С. вбачається, що 25.11.2023р. отримано заяву, яку зареєстровано в ЄО, як ДТП, та що в результаті її опрацювання встановлено таке. Так, 25.11.2023р. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.11.2023р., о 16 год. 07 хв., надійшло повідомлення про те, що в смт Врадіївка по вул. Шкільній, біля школи № 3, автомобіль чорного кольору збив кота, марка автомобіля та його державний номерний знак невідомі. Номер події НОМЕР_1 , заявник - ОСОБА_1 , тел. НОМЕР_2 . Результати відпрацювання - матеріали ДТП поліцейськими не складалися. Рапорт Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області інспектор Власюк І.С. від 25.11.2023р. 17 год. 05 хв.: по приїзду на місце події було встановлено, що заявник перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції та повідомив про факт ДТП нібито збили кота, але по приїзду на місце події кота не було.

Частинами 1 та 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 3 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII ) визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 183 КУпАП передбачено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона даного правопорушення складається з того, що виклик спецслужб для допомоги здійснюється, знаючи наперед, що в цьому немає ніякої необхідності. Дії, спрямовані на зрив нормальної роботи служб.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, в тому числі, передбачені ст. 183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Так, статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити поряд з іншими обов`язковими даними також час вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених ч.ч. 1 та 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 та 2 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупністю наявних у справі доказів (рапорт, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) підтверджуються, що під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення щодо позивача дотримано вимоги ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, перевірено чи мав місце факт вчинення адміністративного правопорушення саме 25.11.2023р., отримано докази - пояснення свідків, що дає підстави дійти висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тож, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що підстав стверджувати про те, що відповідач діяв не у спосіб, не на підставі та не у відповідності до закону немає, а тому оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 139 КАС України судовий збір сплачений позивачем за подачу до суду вказаного адміністративного позову в сумі 536 грн. 80 коп. покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 72-79, 90, 139, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. покладаються на позивача ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня її проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано "27" лютого 2024 року.

Суддя Ф.Г. Сокол