Справа № 300/2392/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/2392/23 пров. № А/857/21074/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Матковської З.М., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року (головуючий суддя Григорук О.Б., м. Івано-Франківськ, 01.09.2023) по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, та за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 57328,20 грн.

Крім того фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав зустрічний позов до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №2-0905 від 30.09.2022 та №2-0905 від 30.09.2022.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.09.2022 №№2-0905, 2-0905 - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 30.09.2022 №№2-0905, 2-0905.

Позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 57328,20 грн. - задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в сумі 741 (сімсот сорок одна) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить таке скасувати та ухвалити нове яким первісні позовні вимоги ГУ ДПС у Івано-Франківській області задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області як платник податків, що зобов`язує сплачувати передбачені законодавством податки і збори згідно зі встановленим порядком.

Як визначено п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з довідкою про борг за платежами від 24.03.2023 розмір податкового боргу, що підлягає стягненню з Відповідача, становить 57328,20 грн внаслідок несплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300), зокрема:

1) 19488,00 грн на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №2-0905 від 30.09.2022 (за звітний період 2021 року);

2) 37099,20 грн на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №2-0905 від 30.09.2022 (за звітний період 2021 року);

3) 741,00 грн - на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №2-0905 від 30.09.2022 (за звітний період 2021 року).

Правове регулювання порядку обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, строк сплати та порядок зарахування до бюджетів передбачений ст. 266 Податкового кодексу України. Так, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості; у відповідності до п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Податкове зобов`язання за звітний період з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення за місцем розташування об`єкта оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положенням Бюджетного кодексу України (пп.266.9.1 п.266.9 ст. 266; пункт «а» пп.266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України).

Згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Платником не виконано відповідні вимоги ПК України, а також не оскаржено формування податкових повідомлень-рішень (п.56.1 ст.56 ПК України), тому податкові зобов`язання є узгодженими.

Згідно з вимогами п.59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Так, контролюючим органом сформовано та згідно з вимогами 59 статті ПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано платникові податкову вимогу форми «Ф» №56774-50 від 05.11.2019 (рекомендоване відправлення з повідомленням про вручення №417 від 06.11.2019 повернулося на адресу контролюючого органу із зазначенням причин повернення. Відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 05.11.2019 (до 23.01.2022) податковою адресою відповідача є: АДРЕСА_1 .

Якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податковий вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) - п.59.5 ст. 59 Кодексу.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Нормами п.95.1 ст.95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Оскільки ОСОБА_1 порушено вимоги п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, внаслідок чого до бюджету не надійшли кошти за зобов`язаннями на загальну суму 57328,20 грн, наявні правові підстави для стягнення заборгованості за рішенням суду.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 30.09.2022 р. №2-0905, №2-0905, то апелянт зазначає, що податкове зобов`язання за звітний період з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення за місцем розташування об`єкта оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положенням Бюджетного кодексу України (пп.266.9.1 п.266.9 ст. 266; пункт «а» пп.266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України).

Відповідач вважає неправомірними нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300), на підставі податкових повідомлень-рішень форми «Ф» №2-0905 від 30.09.2022; №2-0905 від 30.09.2022; №2-0905 від 30.09.2022, оскільки, на його думку, вказані об`єкти нерухомого майна не підлягають оподаткуванню відповідно до норм пп. «ж» пп.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України як об`єкти нерухомого майна сільськогосподарського призначення.

Відповідно до норм пп. 266.2.2 ПК України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних чи фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України).

Зазначені об`єкти нерухомості (площею 772,9 кв.м і 406 кв.м) класифікуються за їх функціональним призначенням згідно з Державним класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000 за кодом будівлі 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші» (зокрема, підприємства виробничо-технічного обслуговування, які включають: бази зберігання мінеральних добрив та пестицидів, сільськогосподарської техніки та запасних частин, підприємства по ремонту сільськогосподарських машин та транспорту, станції біологічного захисту рослин).

З 06.09.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області як платник податків фізична особа-підприємець із обраним 24.12.2021 видом діяльності згідно з кодом КВЕД «01.49 Розведення інших тварин».

Будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень, повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення (код. 1271).

Наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі сільськогосподарського призначення (будівля підкласу 1271.9) не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування. Звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, пов`язане не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності без конкретизації видів сільськогосподарського виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження сільськогосподарської діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення сільськогосподарської продукції.

Одинадцятим абзацом 1 статті Закону України від 18.01.2001 №23338-111 «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» із мінами та доповненнями (надалі - Закон №2238) визначено, що сільського господарський виробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, відповідно до норм Закону України «Про сільськогосподарський перепис» із змінами та доповненнями до виробників сільськогосподарської продукції відносять юридичних осіб, фізичних осіб, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

ФОП ОСОБА_1 не надав доказів фактичного здійснення платником сільськогосподарської діяльності з виробництва продукції та використання безпосередньо у такій діяльності об`єктів нерухомого майна (майновий комплекс загальною площею 772,9 кв.м і бокси загальною площею 406 кв.м). Підтвердженням використання будівель протягом звітного періоду за призначення у господарській діяльності є первинні бухгалтерські документи.

Вид діяльності «КВЕД 01.49 Розведення інших тварин» внесено до реєстраційних та облікових даних платників податків 24.12.2021 (не надано доказів здійснення даного виду діяльності протягом останніх 6 днів 2021 року).

Таким чином, при формуванні податкових повідомлень-рішень №2- 0905 від 30.09.2022 року на суму 19488 грн, №2-0905 від 30.09.2022 на суму 37099,20 грн; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, контролюючим органом дотримано норм 58, 266 статей ПК України, положень Порядку надсилання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015.

Згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з вимогами п.59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Так, контролюючим органом сформовано та згідно з вимогами 59 статті ПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано платникові податкову вимогу форми «Ф» №56774-50 від 05.11.2019.

У відзиві на апеляційну скаргу фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суд першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , з 06.09.2019 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку Головного управління ДПС в Івано-Франківській області як платник податків.

Видами діяльності визначено: 43.21 Електромонтажні роботи (основний), 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників, 01.47 Розведення свійської птиці, 01.49 Розведення інших тварин, 01.50 Змішане сільське господарство.

У власності ОСОБА_1 знаходяться будівлі сільськогосподарського призначення, що розташовані по вул. П. Полуботка 25г та АДРЕСА_2 .

У відповідності до довідок ТОВ «ЕКА-Захід» №44 від 19.10.2021 та Івано-Франківської філії ДП «Діпромісто» №ТВ-08/21-67 вказані будівлі згідно з Державним класифікатором класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000 є «будівлями сільськогосподарського призначення інші» за кодом 1271.9.

ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесено податкові повідомлення-рішення від 30.09.2022 року:

№2-0905, яким визначено ОСОБА_1 грошове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами-власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 19488,00 грн.;

№2-0905, яким визначено ОСОБА_1 грошове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами-власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 37099,20 грн.;

№2-0905, яким визначено ОСОБА_1 грошове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами-власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 741,00 грн.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, набрав чинності з 01.01.2015 (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, а саме, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з статтею 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Згідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до положень пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлює, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

З огляду на це суд вірно вважав, що застосування пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України передбачає наявність двох умов одночасно, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Крім того суд вірно врахував, що наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», що включає підкласи: 1271.1 будівлі для тваринництва, 1271.2 будівлі для птахівництва, 1271.3 будівлі для зберігання зерна, 1271.4 будівлі силосні та сінажні, 1271.5 будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства, 1271.6 будівлі для тепличного господарства, 1271.7 будівлі рибного господарства, 1271.8 будівлі підприємств лісівництва і звірівництва, 1271.9 будівлі сільськогосподарського призначення інші.

Отже, для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати з 01.01.2019 є правовий статус будівлі.

Судом першої інстанції зґясовано, що будівлі, які розташовані по вул. П. Полуботка 25г та АДРЕСА_2 та належать ОСОБА_1 у відповідності до довідок ТОВ «ЕКА-Захід» №44 від 19.10.2021 та Івано-Франківської філії ДП «Діпромісто» №ТВ-08/21-67 згідно з Державним класифікатором класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000 є «будівлями сільськогосподарського призначення інші» за кодом 1271.9 (а.с. 53, 54). Тобто вказана нерухомість відповідає критеріям визначеним пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

При цьому, ОСОБА_1 надано пояснення, що вказані будівлі ним використовувались і продовжують використовуватись у сільськогосподарському товаровиробництві, зокрема, розведенні інших тварин (бджіл).

Вказана діяльність також підтверджується податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2021 рік та розрахунком податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів отриманих самозайнятою особою за звітний 2021 рік, згідно яких ОСОБА_1 у 2021 році як самозайнятою фізичною особою отримано дохід за економічною діяльністю «розведення інших тварин» (а.с. 140, 142).

Вказані об`єкти нерухомості не здаються в оренду, лізинг чи позичку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що об`єкти нерухомості, які розташовані по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 та належать ОСОБА_1 відповідають критеріям, визначеним п. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, та не були об`єктом оподаткування у 2021році. Відтак, податкові повідомлення-рішення №2-0905 від 30.09.2022 та №2-0905 від 30.09.2022 є протиправними та підлягають скасуванню, а вимоги зустрічного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того судом встановлено, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області згідно позовної заяви просить також стягнути податковий борг, який виник внаслідок несплати ОСОБА_1 грошових зобов`язань визначених податковим повідомленням-рішенням №2-0905 від 30.09.2022 в сумі 741,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення не оскаржене, а наявність податкового боргу в розмірі 741,00 грн. не спростовано ОСОБА_1 . З огляду на це суд вірно вважав, що вказана сума податкового боргу в силу вимог ст. 67 Конституції України та підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, підлягає стягненню в дохід бюджету.

При цьому, судом встановлено, що податковим органом на адресу платника податків надіслана податкова вимога №56774-50 від 05.11.2019.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З огляду на вказане суд дійшов підставного висновку, що у спірному випадку податковим органом дотримано вимог податкового законодавства щодо надсилання податкових вимог. За таких обставин первісний позов підлягає задоволенню частково та слід стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в сумі 741,00 грн. У задоволенні решти позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу слід відмовити.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм та доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року по справі №300/2392/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді З. М. Матковська
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 26.02.2024