Справа № 420/31826/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 06.11.2023 р. № ПШ 021664 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» адміністративно-господарського штрафу у сумі 8 500 гривень.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року виправлено описку в ухвалі про відкриття провадження від 04.12.2023 року.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що працівниками Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку за результатами чого складено акт додержання вимог законодавства. За результатом проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено перевезення вантажу із перевищенням допустимих навантажень, проте з довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03.10.2023, квитанції про зважування не можливо встановити ваговий засіб, за допомогою якого здійснювалось зважування транспортного засобу, що позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу параметрам та технічному стану, що пред`являються до такого обладнання. За таких обставин, неможливо встановити чи зважування відбулось з дотриманням або порушенням порядку застосування засобів вимірювальної техніки, відповідно відомості, отримані за результатами такого зважування не можуть відповідати дійсності. Крім того, з пояснень водія вбачається, що вантаж змістився внаслідок різкого гальмування, однак контролюючий орган не перевірив обставини такого гальмування. Також позивач зазначає, що акт проведення перевірки не містить місце, на яке направлені представники контролюючого органу для проведення рейдової перевірки, як і не зазначені маршрути, на перевірку яких такі особи направлені на підставі виданого направлення, що в свою чергу дозволяє дійти висновку про відсутність законних підстав для проведення перевірки. Також, водій транспортного засобу не був ознайомлений представниками Укратрансбезпеки ані з направленням на проведення перевірки, ані з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок, на підставі якого таке направлення було видане.

11.12.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. 03.10.2023 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку від 28.09.2023 № 40/В на автомобільній дорозі М-15 Одеса-Рені-Бухарест 12 км + 125 м, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено, що навантаження на одиничну вісь склало 12,48 тон, при нормативно допустимих 11,5 тонн (відсоток перевищення склав 8,52 %), чим порушено абзац 14 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 до 10 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу. Законодавцем встановлено заборону можливості допуску транспортних засобів, що перевозять подільний вантаж для участі в дорожньому русі, якщо такі транспортні засоби мають перевищення зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху параметрів. В контексті пункту 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі. Позивач (водій позивача) відповідно до пункту 23 Порядку № 879 після зважування не привів габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Тобто перевищення габаритно-вагових параметрів не було усунуто перевізником. Пунктом 12.5 глави 12 Правил перевезення передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Законодавцем передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й подільного, який під час транспортування здатний зсуватися. Позивач, всупереч вимогам Правил перевезення не забезпечив жодним чином належного кріплення сипучого вантажу, що було б достатньо для здійснення його безпечного перевезення. Справність вимірювального засобу підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПМ018404523 від 20.07.2023 (чинне до 19.07.2024), яким встановлено, що ваги пересувні автомобільні типу CHEKLODE FREEWEIGH зав. № 008180 відповідає вимогам ДСТУ EN 45501:2017. В той же час, приписи Порядку № 879 не містять обов`язку органу державного контролю на автомобільному транспорті щодо пред`явлення вказаних документів водію транспортного засобу, а позивачем, в свою чергу, не надано доказів про те, що вимога про надання таких документів була пред`явлена водієм. Позивачем не було надано жодного доказу на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом. Так, при уважному дослідженні змісту акту проведення перевірки від 03.10.2023 № АР 019356 встановлено, що в ньому зазначено: місце перевірки, а саме: автомобільна дорога М-15, 12 км + 125 м (Одеса-Рені Бухарест); відомості щодо направлення на рейдову перевірку від 28.09.2023 № 40/В.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

03.10.2023 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку від 28.09.2023 № 40/В, яке видано на підставі щотижневого графіку рейдових перевірок від 28.09.2023 №40/В/2023, на автомобільній дорозі М-15 Одеса-Рені-Бухарест 12 км+125 м проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки MAN/BODEX, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 .

Власником зазначеного транспортного засобу є Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртрансюг".

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0062844 від 03.10.2023, навантаження на осі транспортного засобу у тоннах склало: 1 6,34 тонн, 2 12,48 тонн, 3 7,26, 4 6,96 тонн, 5 7,14 тонн.

03.10.2023 року відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області складено Акт №АВ002804 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

За результатом перевірки встановлено та зазначено у акті, що при перевезенні вантажу згідно ТТН №03/2 від 03.10.2023 р. (пшениця) на момент проведення перевірки виявлено порушення вагових норм на одиночну вісь на 8,52%, чим порушено ПДР п.22.5 та абзац 14 ч.1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 до 10 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Водій при поясненні причин порушень зазначив, що вантаж змістився внаслідок різкого гальмування.

За результатом виявлених порушень складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР 017356 від 03.10.2023 року.

На підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом №АР017356 від 03.10.2023 року начальником відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ021664 від 06.11.2023, якою до ТОВ "Укртрансюг" застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ПМ018404523 від 20.07.2023 року (яке чинне до 19.07.2024 року), ваги пересувні автомобільного типу CHEKLODE FREEWEIGH зав. № 008180 відповідають вимогам ДСТУ EN 45501:2017.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 вказаного Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 р. № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до ст.6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема, використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режим.

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 р. (далі - Порядок № 1567), відповідно до пункту 4 якого рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Згідно пункту 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (пункт 14 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе, зокрема: використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.

Пунктом 19 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

Згідно пунктів 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

За приписами ст.48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 (далі Порядок №879).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання); пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціалізований транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами.

Згідно пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 12 Порядку №879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (пунктом 13 Порядку №879).

Відповідно до пункту 18 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно пункту 20 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

У разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут (пункт 21 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують на одинарну вісь 11,5 тонни.

Згідно пунктів 8.14-8.15 глави 8 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 (далі Правила перевезення) навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Пунктом 12.5 глави 12 Правил перевезення передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до абз.14 ч.1 ст.60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті покладено на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), яка здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Територіальні органи Укртрансбезпеки мають право проводити рейдові перевірки, під час яких перевіряти дотримання законодавства про автомобільний транспорт.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення 03.10.2023 р. рейдової перевірки транспортного засобу марки MAN/BODEX, державний номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що належить ТОВ "Укртрансюг", встановлено, що навантаження на одиничну вісь склало 12,48 тон, при нормативно допустимих 11,5 тонн (відсоток перевищення склав 8,52 %), чим порушено абзац 14 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 до 10 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Враховуючи зміст пункту 22.5 Правил дорожнього руху, суд погоджується, що навантаження на одиничну вісь у розмірі 12,48 тон дійсно є перевищенням габаритно-вагових норм.

Позивач наголошує, що акт проведення перевірки, яким було зафіксовано порушення не містить відомостей щодо місця, на яке були направлені представники контролюючого органу для проведення рейдової перевірки та про направлення на рейдову перевірку, однак суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на наступне.

Акт про проведення перевірки №АР017356 складений за формою, встановленою додатком 3 до Порядку № 1567, містить у собі відомості щодо місця перевірки, а саме: автомобільна дорога М-15, 12 км + 125 м (Одеса-Рені-Бухарест), а також зазначення, що перевірка здійснена на підставі направлення на рейдову перевірку від 28.09.2023 № 40/В.

Зазначене місце проведення перевірки з точним визначенням 12 кілометру та 125 м автомобільної дороги М-15 (Одеса-Рені-Бухарест) відповідає відомостям, зазначеним в направленні на рейдову перевірку № 40/В від 28.09.2023 та в щотижневому графіку рейдових перевірок від 28.09.2023 №40/В/2023.

Таким чином, а акті перевірки наявні відомості як щодо місця здійснення перевірки, так і щодо направлення на перевірку.

Щодо твердження позивача, що водій ОСОБА_1 не був ознайомлений із направленням на проведення перевірки та щотижневим графіком проведення рейдових перевірок, суд зазначає, що водій транспортного засобу мав можливість зазначити у графі для надання пояснень до акту проведення перевірки свої заперечення та/або пояснення, зауваження, зокрема щодо відмови у наданні йому відповідного графіку чи направлення, проте водієм, ОСОБА_1 , зазначеного запису зроблено не було, натомість було зазначено про зміщення вантажу та було підписано акт від 03.10.2023 № АР017356, у зв`язку з чим такі твердження позивача є недоведеними та необґрунтованими.

Крім того, у постанові від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16 Верховний Суд зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Позивачем не доведено того, що не ознайомлення водія із направленням на проведення перевірки та щотижневим графіком проведення рейдових перевірок могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

На думку суду, такий вплив відсутній, адже завантаження транспортного засобу було здійснено позивачем до моменту проведення перевірки.

Суд критично ставиться до доводів позивача щодо не здійснення посадовими особами відповідача запису у дорожньому листі про результати перевірки, з огляду на наступне.

Абзацом 2 пункту 22 Порядку 1567 визначено, що про результати перевірки транспортного засобу посадова особа робить запис у дорожньому листі саме у разі наявності такого листа.

Позивачем, у свою чергу, не доведено наявність такого дорожнього листа. Крім того, матеріали справи також не містять дорожнього листа, що свідчить про його відсутність і про необґрунтованість тверджень позивача з приводу не зазначення в останньому результатів перевірки.

Судом також встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснювався за допомогою пересувних автомобільних вагів типу CHEKLODE FREEWEIGH, повірених у встановленому законодавством порядку.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю виявлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яке полягало у тому, що навантаження на вісь №2 становить 12,48 тонн, при нормативно допустимому 11,5 тонн.

За наслідками його проведення водію було видано довідку, а також складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Щодо доводів позивача про те, що в матеріалах перевірки відсутні відомості щодо зважувального обладнання, яке використовувалось при проведенні габаритно-вагового контролю, що позбавляє можливості перевірити здійснення такого зважування на обладнані, яке відповідає вимогам законодавства, то суду зазначає таке.

Факт зважування підтверджується чеком зважування №50830 від 03.10.2023 року, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю та складеним актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №АВ002804 від 03.10.2023.

Справність вимірювального засобу підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПМ018404523 від 20.07.2023 (чинне до 19.07.2024), яким встановлено, що ваги пересувні автомобільні типу CHEKLODE FREEWEIGH зав. № 008180 відповідають вимогам ДСТУ EN 45501:2017.

Вказане свідоцтво про повірку містить всі необхідні метрологічні характеристики для такого типу обладнання (діапазон вимірювання ваг, межі допустимих похибок при визначенні навантажень як на одиничну вісь, так і групу осей, клас точності та контрольне число калібрування).

Як вірно зазначено відповідачем, діючим законодавством не передбачено обов`язковість зазначати в квитанції та інших документах тип вагів, на яких здійснювалось зважування транспортного засобу, а свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки свідчить, що цей засіб може використовуватись до 19 липня 2024 року.

Крім того, чек зважування, акт проведення перевірки, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт перевищення складені у належній формі з достатніми реквізитами, які дозволяють ідентифікувати як автомобіль, так і час перевірки, підтверджують обставини проведення габаритно-вагового контролю автомобілю, яким здійснювалось перевезення.

Стосовно пояснень водія щодо порушення вимог законодавства у зв`язку зі зміщенням вантажу внаслідок різкого гальмування, суд зазначає таке.

Перевізник при завантаженні транспортного засобу зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі останнього, а також розміщувати товар таким чином, щоб при його транспортуванні (в русі) за умови ймовірного зміщення/переміщення предмету перевезення в будь-якому випадку не порушувалися нормативи навантаження на кожну вісь окремо. У свою чергу, позивач не забезпечив належного кріплення сипучого вантажу, що було б достатньо для здійснення його безпечного перевезення.

Крім того, законодавцем передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й подільного, який під час транспортування здатний зсуватися.

Безумовно, відсутність будь-якого кріплення сипучого вантажу ймовірно зумовлює його зміщення, однак в жодному разі не звільняє позивача від виконання обов`язків, передбачених чинним законодавством, та не є підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої в результаті допущення ним надмірного навантаження на осі транспортного засобу.

За таких обставин, суд вважає, що посадові особи Укртрансбезпеки обґрунтовано склали матеріали перевірки відносно позивача, як автомобільного перевізника вантажу.

З урахуванням досліджених судом письмових доказів у справі, встановлених фактичних обставин цієї справи та відповідних їм правовідносин, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області від 06.11.2023 року № ПШ021664 відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України, оскільки прийнята на підставі, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак не порушує права та законні інтереси позивача.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, суд зазначає про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» (м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, буд.34/36, кв.21, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Київ, пр.Перемоги, 14, ), Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) (м. Одеса, пл. Б.Дерев`янка, 1) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.

.