Справа № 520/36680/23
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 лютого 2024 р. справа № 520/36680/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (майдан Свободи, будинок 5, Держпром 7, під`їзд 6, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Північно-Схід ного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та Управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за скаргою від 01 листопада 2023 року, яка не розглянута по суті і не вирішена, тобто протиправно відмовлено у розгляді, чим порушені права ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці та Управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці розглянути і вирішити скаргу ОСОБА_1 від 01 листопада 2023 року та надати вичерпну письмову відповідь.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що фактично відповідачі самоусунулися від покладених на них обов`язків, чим порушено права позивача, адже, на думку позивача, посилання відповідача у відповіді не його скаргу на приписи статті 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є безпідставним.

У відзиві відповідач, Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці вказав, що позивач помилково зазначив окремим відповідачем Управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, оскільки Управління не є відокремленим структурним підрозділом, а являється структурною одиницею Міжрегіонального управління, тобто його частиною.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Міжрегіонального управління зі скаргою на порушення щодо нього законодавства про працю посадовими особами Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Барвінківська», в якій просив вирішити питання притягнення до відповідальності посадових осіб СТОВ Агрофірми «Барвінківська», що знаходиться за адресою: вул. Скрипника, б. 6, м. Барвінкове, Ізюмський р-н, Харківська обл., 64701.

Листом від 23.11.2023 № ПНС/2/2163-ЗВ-23 Міжрегіональне управління повідомило позивача про те, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «БАРВІНКІВСЬКА» (), зареєстроване за адресою: 64701, Харківська область, Барвінківський район, місто Барвінкове, вулиця Скрипника, б. 6 та територіально входить до Барвінківської міської громади в Ізюмському районі Харківської області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф» наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф (далі Перелік). Згідно з зазначеним Переліком місто Барвінкове, Барвінківської міської громади в Ізюмському районі Харківської області віднесено до територій можливих бойових дій.

Частина 2 статті 2 Кодексу законів про працю України визначає беззаперечне право працівників на здорові і безпечні умови праці.

Стаття 55 Закону України «Про державну службу» визначає обов`язок керівника державної служби створювати здорові та безпечні умови, необхідні для належного виконання державними службовцями своїх обов`язків.

Статтею 2 Закону України «Про охорону праці» визначено, що дія цього Закону поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих. Так, відповідно до статті 4 цього Закону державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки на момент розгляду звернення ОСОБА_1 не було можливості забезпечити та гарантувати державним службовцям належні здорові та безпечні умови праці на територіях, включених до Переліку, здійснення контрольних повноважень на зазначених територіях з урахуванням обмежень, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», може здійснюватися лише після їх виключення із Переліку.

Не погоджуючись з такою відповіддю на свою скаргу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд вважає прийнятними аргументи відповідача про те, що Управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці не є відокремленим структурним підрозділом, а є структурною одиницею Міжрегіонального управління, оскільки відповідно до Положення про Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 23.09.2022 №173, Міжрегіональне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці. Повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Сумської, Полтавської та Харківської областей, водночас, відомості про Управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці не включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому Управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці не може вважатися належним відповідачем у справі, у той час як Міжрегіональне управління є належним відповідачем у цьому спорі.

По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В силу статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно з положеннями частин 1, 4, 6 та 7 ст.5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

У відповідності до ч. 1 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Частинами 1, 3 та 4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування» від 07 лютого 2008 року №109/2008 постановлено Кабінету Міністрів України, міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування вжити невідкладних заходів щодо забезпечення реалізації конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов`язкове одержання обґрунтованої відповіді, неухильного виконання норм Закону України «Про звернення громадян», упорядкування роботи зі зверненнями громадян, зокрема, щодо: недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам; викоренення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз`яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень; створення умов для участі заявників у перевірці поданих ними заяв чи скарг, надання можливості знайомитися з матеріалами перевірок відповідних звернень; з`ясування причин, що породжують повторні звернення громадян, систематичного аналізу випадків безпідставної відмови в задоволенні законних вимог заявників, проявів упередженості, халатності та формалізму при розгляді звернень; вжиття заходів для поновлення прав і свобод громадян, порушених унаслідок недодержання вимог законодавства про звернення громадян, притягнення винних осіб у встановленому порядку до відповідальності, в тому числі до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків щодо розгляду звернень громадян.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналогічні за змістом положення містить і Порядок розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затверджений Наказом Міністерства соціальної політики України від 16.11.2016 № 1339.

Верховним Судом у постанові від 16.03.2023 у справі № 160/17911/21 зроблено правовий висновок про те, що аналізуючи приписи статті 15 Закону № 393/96-ВР, варто зауважити, що суб`єкт, якому адресовано звернення, зобов`язаний, зокрема, перевіряти викладені в зверненнях факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомити громадянина про наслідки розгляду звернення.

Не будь-яка відповідь на звернення може свідчити про розгляд такого звернення в розумінні Закону № 393/96-ВР, оскільки його розгляд (як результат діяльності суб`єкта, якому адресовано звернення) повинен відповідати статті 15 цього Закону.

Так, Міжрегіональне управління у відзиві вказало, що у зв`язку з тим, що власником СТОВ Агрофірми «Барвінківська» є ТОВ «Агродженерейшн Україна», ним направлено копію звернення позивача на адресу вказаного підприємства з метою розгляду та за наявності підстав вжиття відповідних заходів в межах компетенції. Крім того, з метою належного розгляду звернення позивача до СТОВ Агрофірма «Барвінківська» та до ТОВ «Агродженерейшн Україна» направлено інформаційно-роз`яснювальні листи, що містять вимоги чинного законодавства про працю в розрізі питань, поставлених ОСОБА_1 , для врахування у роботі та вжиття відповідних заходів.

При цьому відповідно до п.4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Також до функцій Держпраці відповідно до вказано пункту Положення віднесено проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи з питань, що належать до її компетенції.

Тобто, законодавець розрізняє поняття державного контролю відповідно до вимог закону та проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи.

Порушувані позивачем у скарзі питання стосувались притягнення до відповідальності осіб, що, на думку позивача, допустили щодо нього порушення трудового законодавства, що констатовано рішеннями судів, а тому посилання відповідача на проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи шляхом направлення листів у контексті вищевикладених правових висновків Верховного Суду не можуть вважатися розглядом скарги позивача по суті.

Щодо посилань відповідача на те, що на сьогоднішній день згідно з Переліком місто Барвінкове Барвінківської міської громади в Ізюмському районі Харківської області досі віднесено до територій можливих бойових дій, а тому здійснення контрольних повноважень на зазначених територіях з урахуванням обмежень, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», може здійснюватися лише після їх виключення із Переліку, суд зазначає таке.

Так, загальновідомими є обставини введення на території України воєнного стану з 24.02.2022.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ» наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ.

Учасниками спору не заперечується, що місто Барвінкове Барвінківської міської громади в Ізюмському районі Харківської області відповідно до цього Переліку віднесено до територій можливих бойових дій.

Відповідач, зазначаючи про неможливість здійснення контрольних функцій, посилається на частину першу статті 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідно до якої у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів.

Зазначена норма права не містить застережень щодо неможливості здійснення контрольної функції Держпраці у зв`язку з місцезнаходженням підприємства на території можливих бойових дій.

Частина друга та третя цієї статті визначають, що позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються у порядку, встановленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються, у тому числі за наявності підстав, визначених абзацами п`ятим, восьмим, дев`ятим, десятим частини першої статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", зокрема звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Тобто, спеціальним законом передбачено процедуру здійснення контрольних заходів за зверненнями громадян у період дії воєнного стану.

Посилання відповідача на неможливість розгляду по суті скарги позивача мотивоване нормами законодавства про безпеку праці, що у контексті спірних правовідносин суд не може вважати прийнятними аргументами з огляду на конституційно визначений пріоритет прав людини, гарантований ст.3 Основного Закону.

Так, ч.2 ст.9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначає, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Стаття 20 цього закону передбачає, що правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України, яка встановлює, що не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відтак, у межах спірних правовідносин відповідачем як суб`єктом владних повноважень допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду по суті скарги позивача, а тому належним способом захисту порушеного права позивача суд вважає зобов`язання Міжрегіонального управління у межах компетенції розглянути по суті скаргу позивача так надати відповідь.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Управління інспекційної діяльності у Харківській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (майдан Свободи, будинок 5, Держпром 7, під`їзд 6, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Північно-Схід ного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 від 01 листопада 2023 року по суті.

Зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) від 01 листопада 2023 року та надати відповідь.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три ) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 26 лютого 2024 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ