Справа № 520/34724/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 лютого 2024 року № 520/34724/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" до Харківської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасувань рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Торговий дім "Золота миля" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000502/2 від 25.09.2023р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000539.

В обґрунтування позову зазначено, що прийняті 25.09.2023 р. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000502/2 та картка відмови № UA807200/2023/000539 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.

Ухвалою суду від 06.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість заявлених до митного оформлення товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.

Суд зазначає, що згідно положень ч.ч.1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Приватне підприємство "Торговий дім "Золота миля", , зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України як суб`єкт господарювання.

Під час розгляду справи встановлено, що між Приватним підприємством «Торговий дім «Золота миля» (Україна), в якості покупця, та Компанією ТОО «OrganicAgroExport (Казахстан), в якості продавця, було укладено контракт №ГП-08-01 від 25.11.2020 р.

Між покупцем та продавцем 28.07.2023 року було укладено специфікацію №31 до контракту №ГП-08-01 від 25.11.2020 р., якою погоджено поставку товару глютену пшеничного (суха пшенична клійковина) в кількості 42 тонни, вартістю 69300,00 дол. США на умовах поставки FCA PK, Північно-Казахстанська область, Тайиншинський район, село Чермошнянка, будова 1 (INCOTERMS 2020).

Під час розгляду справи встановлено, що компанія ТОО «OrganicAgroExport (Казахстан) здійснила поставку товару на адресу позивача в межах укладеного контракту №ГП-08-01 від 25.11.2020 р.

У позовній заяві представником позивача вказано, що 25.09.2023 року підприємством позивача було подано до Харківської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 23UA18U0 щодо оформлення товару Глютен пшеничний (суха пшенична клейковина). ГОСТ 31934-2012. Дата виробництва серпень 2023. Кінцевий термін використання травень 2025, - 840 паперових мішків, що надійшов в рамках контракту № ГП-08-01 від 25.11.2020р. з Компанією «OrganicAgroExport» (Алмати, Казахстан).

Специфікацією № 31 від 28.07.2023 р. до контракту № ГП-08-01 від 25.11.2020 р. передбачено поставку товару глютен пшеничний (суха пшенична клейковина), 42 тони, вартістю 69300,00 дол. США, умови поставки FCA, РК, Південно-Казахстанська область, Тайіншинський район, село Чермошнянка, Промислова зона Чермошнянка, будівля 1, умови оплати за поставку цієї партії товару - 100% передплата.

На підтвердження заявленої у митній декларації № 23UA18U0 від 25.09.2023 р. митної вартості товару Глютен пшеничний (суха пшенична клейковина). ГОСТ 31934-2012, яка становить 36837,67 доларів США та відповідно 1347101,99 грн. разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: пакувальний лист б/н від 31.08.2023 р., інвойс 00600 від 21.08.2023 р., коносамент ALAT ALAT "153983" від 11.08.2023 р., CMR 707892 від 31.08.2023 р., TIR DX.85186024 від 31.08.2023 р., платіжне доручення про оплату за товар 491 від 28.08.2023 р., транспортний рахунок 19 від 14.09.2023 р., довідка про транспортні витрати 14/09/23 від 14.09.2023 р., прайс лист б/н від 28.07.2023 р., калькуляція б/н від 28.07.2023 р., контракт ГП-08-01 від 25.11.2020 р., специфікація 31 від 28.07.2023 р., додаткова угода до контракту 1 від 21.05.2021 р., додаткова угода до контракту 2 від 11.05.2022 р., додаткова угода до контракту 3 від 28.09.2022 р., додаткова угода до контракту 5 від 25.01.2023 р., транспортний договір 02/01/23 від 02.01.2023 р., транспортний договір 26/05/22 від 26.05.2022 р., CТ-1 KZ UA 3 115 02428 від 23.08.2023 р., декларація відповідності EAЭС N RU Д-KZ.AЖ05.В.01387/19 від 11.10.2019 р., лист б/н від 02.01.2023 р., посвідчення якості 368 від 31.08.2023 р., комерційна пропозиція 311 від 28.07.2023 р., заявка на перевезення б/н від 30.08.2023 р., доручення -коносамент 0006631 від 05.09.2023 р., експортна митна декларація 50919/310823/0000923 від 31.08.2023 р.

Під час розгляду справи встановлено, що 25.09.2023 року митницею було направлено запит (повідомлення) до митної декларації № 23UA18U0 декларанту, в якому зазначено, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме зазначено, що: декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації (рахунки транспортних витрат, договору, заявки тощо); 2) каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що 25.09.2023 р. вих. №23/12/249 Приватним підприємством «Торговий Дім «Золота Миля» були надані митному органу пояснення, в яких зазначено, що згідно наданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм Митного кодексу України щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення.

Судовим розглядом справи встановлено, що 25.09.2023 року Харківською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000539 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2023/000502/2, в якому у графі 33 вказано наступне: «У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні декларанту. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 58 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що надані документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари зокрема: - в наявності рішення про коригування митної вартості подібних товарів по даному підприємству; - декларантом не надано транспортну накладну згідно з п. 7.4 непрямого контракта №ГП-08-01 від 25.11.2020; - в наданій комерційній пропозиції під назвою прайс-лист від відправника товару відсутні комерційні умови поставки; - в інвойсі №00600 від 21.08.2023 відсутні комерційні умови поставки; - до митного оформлення надано банківський документ ( платіжна інструкція №491 від 28.08.2023 ) не може бути достатнім доказом оплати за товар, тому що у ній відсутня підпис відповідальної особи (підпис платника), що є порушенням вимог постанови Правління НБУ від 28.07.2008 №216; - декларантом не надано заявку на транспортування між експедитором та перевізником, яка передбачена п.1.2. договору транспортних послуг від 02.01.2023 №02/01/23, тобто можливо не додання всіх складових до розрахунку митної вартості; - в заявці на транспортування між експедитором та ПП "Торговий Дім "Золота Миля" , яка передбачена п.1.2. договору транспортно-експедеційних послуг від 26.05.2022 №26/05/22, зазначено фрахт у розмірі 98735,22 (без зазначення виду валюти), тобто можливо не додання всіх складових до розрахунку митної вартості, оскільки даний розмір фрахту не додано до транспортних витрат за даною митної декларацією; - в наданому декларантом коносаменті №153983 від 11.08.2023 зазначені вантажовідправник TOO F.K. KUNSTSTOFFE та вантажоодержувач ООО ХАСК, вантаж ZASHITNAYA LIPKAYA LENTA та вага брутто 20.335 т, що повністю відрізняються від відомостей задекларованих за даною митною декларацією; - в зв`язку з поставкою товару за непрямим контрактом відсутні згідно п.2 ст. 53 МКУ інші платіжні та/або бухгалтерські документи між TOO "OrganicAgroExport" та ТОО "ВioOperations", що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - відсутня виписка з бухгалтерської документації (оборотно-сальдові відомості по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» або виписка з журналу-ордеру по рахунку 632); - відсутні банківські платіжні документи по сплаті за фрахт, оскільки в дорученні-коносаменті №0006631 від 05.09.2023 зазначено про предоплату фрахту; - в декларації країни експорту від 11.08.2023 №50919/310823/0000923 відсутні відомості про інвойс від 21.08.2023 №00600; а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст.53 Митного кодексу України, та вимогою декларанта прийняти рішення щодо митної вартості товару. Джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація на ідентичний товар, зокрема оформлений раніше у схожій кількості, на схожих комерційних умовах у максимально наближений час за фактами митних оформлень (перший метод визначення митної вартості; комерційні умови поставки FCA KZ с.Чермошнянка; ідентичні експортер, виробник, товар; вага 21000 кг), що наявні у АСМО Інспектор: МД № UA110130/2023/012975 від 27.06.2023. При прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів) у відповідності до статті 59 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості: товар 1) 2,10 $/кг. Вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом доведено декларанту в електронному повідомленні. Також повідомляємо, що: 1. Згідно п.6 статті 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у тому числі у разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ. 2. Декларант має права, - викладені у п. 3 статті 52 МКУ щодо випуску у вільний обіг товарів , що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом, у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 статті 55 МКУ. 3. Декларант має право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.».

Представником позивача у позовній заяві вказано, що з рішеннями Харківської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару № UA807000/2023/000502/2 від 25.09.2023 р. та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000539 позивач не погоджується, оскільки відповідачем не доведено наявності застережень, передбачених частинами 1, 2 статті 58 Митного кодексу України щодо неможливості визначення митної вартості за основним методом, зокрема непідтверджена позивачем документально відомості про митну вартість товару, а також не довів, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними. Також, відповідач не виконав обов`язку щодо доведення того, що митна вартість, визначена ним за резервним методом, ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях, як це передбачено частиною 2 статті 64 Митного кодексу України. На думку позивача, резервний метод визначення митної вартості застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 Митного кодексу України. Вказані обставини не дають підстав вважати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000502/2 від 25.09.2023 р., обґрунтованим та мотивованим у контексті вимог частини 2 статті 55 Митного кодексу України.

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, прийнятими із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п.23 ч.1 ст.4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.8 ст.257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митним органом на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання митному органу додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання митним органом письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, положеннями ч.4 ст.53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст.55 Митного кодексу України, митним органом приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч.4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що приписами ч.3 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях (ч.2 ст.64).

Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення про коригування митної вартості товару вбачається, що останнє містить висновки митного органу про встановлення порушень під час митного оформлення товарів, а саме: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що надані документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари зокрема: в наявності рішення про коригування митної вартості подібних товарів по даному підприємству; декларантом не надано транспортну накладну згідно з п. 7.4 непрямого контракту №ГП -08-01 від 25.11.2020; в наданій комерційній пропозиції під назвою прайс-лист від відправника товару відсутні комерційні умови поставки; в інвойсі №00600 від 21.08.2023 відсутні комерційні умови поставки; до митного оформлення надано банківський документ (платіжна інструкція №491 від 28.08.2023) не може бути достатнім доказом оплати за товар, тому що у ній відсутня підпис відповідальної особи (підпис платника), що є порушенням вимог постанови Правління НБУ від 28.07.2008 №216; декларантом не надано заявку на транспортування між експедитором та перевізником, яка передбачена п.1.2. договору транспортних послуг від 02.01.2023 №02/01/23, тобто можливо не додання всіх складових до розрахунку митної вартості; в заявці на транспортування між експедитором та ПП "Торговий Дім "Золота Миля", яка передбачена п.1.2 договору транспортно-експедиційних послуг від 26.05.2022 №26/05/22, зазначено фрахт у розмірі 98735,22 (без зазначення виду валюти), тобто можливо не додання всіх складових до розрахунку митної вартості, оскільки даний розмір фрахту не додано до транспортних витрат за даною митної декларацією; в наданому декларантом коносаменті №153983 від 11.08.2023 зазначені вантажовідправник TOO F.K. KUNSTSTOFFE та вантажоодержувач ООО ХАСК, вантаж ZASHITNAYA LIPKAYA LENTA та вага брутто 20.335 т, що повністю відрізняються від відомостей задекларованих за даною митною декларацією; в зв`язку з поставкою товару за непрямим контрактом відсутні згідно п.2 ст.53 Митного кодексу України інші платіжні та/або бухгалтерські документи між TOO "OrganicAgroExport" та ТОО "ВioOperations", що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; відсутня виписка з бухгалтерської документації (оборотно-сальдові відомості по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» або виписка з журналу-ордеру по рахунку 632); відсутні банківські платіжні документи по сплаті за фрахт, оскільки в дорученні-коносаменті №0006631 від 05.09.2023 зазначено про предоплату фрахту; в декларації країни експорту від 11.08.2023 №50919/310823/0000923 відсутні відомості про інвойс від 21.08.2023 №00600.

Надаючи оцінку вказаному, суд стосовно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів зазначає таке.

Зі змісту поданого до суду відзиву на позов встановлено доводи стосовно того, що 25.09.2023 до спецпідрозділу митниці (Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД) митним органом був направлений запит № 802 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару № 1 за ЕМД № 23UA18U0 від 25.09.2023. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

Із посиланням на положення п.2.2 розділу 2 наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» вказано, що в повідомленні декларанту від 25.09.2023 Харківська митниця запропонувала підприємству надати додаткові документи по ЕМД № 23UA18U0 від 25.09.2023: «В зв`язку з надходженням до ВКМВ УМПКМВМТРЗЕД запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару, в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів. Відповідно до вимог п. 5 ст. 55 та п. 4 ст. 57 МКУ проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Згідно з вимогами ст.ст. 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог ст. 54 МКУ та відповідно до вимог ст. 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій ст. 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації (рахунки транспортних витрат, договори, заявки тощо); каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. З урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476, у зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор2006» необхідно надати інформацію про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

Підприємством позивача 25.09.2023р. листом вих. № 23/12/249 року були надані митному органу пояснення, в яких зазначено, що згідно наданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм митного Кодексу України щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення

Також, зі змісту наданих представником позивача пояснень встановлено, що стосовно надання виписки з бухгалтерської документації (рахунки транспортних витрат, договора, заявки тощо) вказано, що позивачем разом з митною декларацією від 25.09.2023 р. №23UA18U0 надано платіжне доручення про оплату товару: №491 від 28.08.2023 р., яка містить штампи (відмітки) банку; наданий рахунок на оплату транспортних послуг №19 від 14.09.2023 р.; договір надання транспортних послуг №02/01/23 від 02.01.2023 р.; договір надання транспортних послуг №26/01/22 від 26.05.2022 р.; заявка на перевезення б/н від 30.08.2023 р.; довідку про транспортні витрати 14/09/23 від 14.09.2023 р.

Стосовно надання каталогів, специфікацій, загальних прейскурантів (прайс-листи) виробника товару, повідомлено, що ПП «Торговий Дім «Золота Миля» разом з митною декларацією від 25.09.2023 № 23UA18U0 наданий прайс-лист виробника товару б/н від 28.07.2023 р.

Крім того, згідно висновку ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» № 140 від 08.02.2023 р., згідно з яким, рівень ціни на глютен пшеничний (суха пшенична клійковина), країні походження Казахстан, на умовах поставки FCA PK, Північно-Казахстанська область, Тайиншинський район, село Чермошнянка будова 1, що імпортується згідно з контракту №ГП-08-01від 25.11.2020 р., відповідає поточній кон`юнктурі ринку.

Однак, після направленого позивачем на адресу митного органу листа, останнім було прийнято спірне у даній справі рішення про коригування митної вартості, в якому вказано на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Так, представником відповідача вказано на обставини того, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони наділені повноваженнями витребувати додаткові документи для перевірки достовірності зазначеної митної вартості товарів у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів. На підставі наведеного, представником відповідача звернуто увагу на обставини того, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: в наданому підприємством коносаменті № ALAT « 153983» від 11.08.2023 зазначені наступні відомості: вантажовідправник TOO F.K. KUNSTSTOFFE, вантажоодержувач ООО ХАСК, вантаж ZASHITNAYA LIPKAYA LENTA та вага брутто 20.335 т, що повністю відрізняється від відомостей задекларованих за ЕМД № 23UA18U0 від 25.09.2023. Отже, вбачаються суттєві розбіжності у товаротранспортних документах, що мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Також, вказано, що Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568 визначено, що перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених договорів із замовниками згідно з заявками або за разовими договорами. Заявка (разовий договір), що укладається на підставі основного договору на транспортно-експедиційне обслуговування, є одним з обов`язковим документів, на підставі якої здійснюється будь-яке перевезення, оскільки саме в заявці зазначаються детальні умови конкретної послуги, включаючи і її вартість. Згідно з даними, зазначеними в заявці, експедитор складає відповідні розрахункові документи - рахунок (попередній, остаточний). На момент прийняття рішення № UA807000/2023/000502/2 від 25.09.2023 про визначення заявленої митної вартості, у митного органу була відсутня заявка на транспортування між експедитором ФОП ОСОБА_1 та перевізником ФОП ОСОБА_2 , яка передбачена п. 1.2 договору про надання послуг з транспортно-експедиторського обслуговування від 02.01.2023 №02/01/23: «перевізник виконує перевезення автомобільним транспортом по маршрутах і відповідно до умов, зазначених у разовій Заявці, що є невід`ємною частиною даного Договору...». В заявці від 30.08.2023 б/н до договору про надання транспортних послуг від 26.05.2022 № 26/05/22, а вартість фрахту у розмірі 98735,22 (без зазначення виду валюти). Вказане свідчить про не додання всіх складових до розрахунку митної вартості, оскільки даний розмір фрахту не додано до транспортних витрат за ЕМД № 23UA18U0 від 25.09.2023. Крім того, представником відповідача вказано, що підприємством не надано під час митного оформлення та митного контролю банківські платіжні документи по сплаті за фрахт, оскільки в дорученні - коносаменті № 0006631 від 05.09.2023 зазначено про оплату фрахту в порту призначення, а саме АЛЯТ. Вказане вище свідчить на переконання відповідача про наявність ризиків заявлення позивачем до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов перевезення, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований товар відповідно до ЕМД № 23UA18U0 від 25.09.2023. Також вказано, що в зазначених документах немає механізму розрахунку витрат на навантажувальні-розвантажувальні роботи. Тобто не надано всіх складових до розрахунку митної вартості по транспортним послугам, тому вищезазначені документи митниця не може прийняти як доказ по розрахунку транспортних витрат.

Представником позивача у наданих до суду поясненнях вказано, що на виконання вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України підприємством було подано повний пакет документ, а відтак у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів, а також додатково було подано запитувані документи, які створювались позивачем із одночасним поясненням стосовно відсутності в цілому частини запитуваних документів.

Відтак, враховуючи викладене, суд зазначає, що надані документи не дають підстав митному органу для виказування сумнівів.

Також, суд зазначає, що представником відповідача вказано на обставини того, що дані з АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України і встановлення того, що рівень митної вартості ідентичних товарів у максимально наближений час є нижчою, проте до суду не надано доказів того, що вказане твердження відповідає умовам, наведеним у ч. 2 ст. 59 МК України, тому що до суду не надано доказів дослідження та встановлення обставин того, що задекларовані позивачем товари є ідентичними товарам, що вказуються відповідачем: за фізичними характеристиками, за виробником, за торгівельною маркою та іншими ознаками. Тобто, відповідно до ч. 2 ст. 59 Митного кодексу України митним органом не було дотримано умови порівняння, а подані позивачем документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

Суд зазначає, що вказане підтверджується Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом - Правила №598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення вбачається, що останнє не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.

Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.

Стосовно доводів представника відповідача, викладених у спірному у даній справі рішенні, щодо не підтвердження декларантом документально всіх складових митної вартості товарів та документи містять розбіжності, що послугувало підставою для запиту додаткових документів в порядку, передбаченому ч.3 cт.53 Митного кодексу України суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що підприємством позивача було надано до митного оформлення необхідний перелік документів, передбачений ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України, а також додатково додані документі, що мали б додатково підтвердити відсутність розбіжностей.

Однак, як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірного у даній справі рішення фактично не було надано оцінки повідомленим представником позивача обґрунтуванням, а відтак відповідачем не наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях наданих документів.

Також, відповідачем не було наведено у оскаржуваному рішенні ніяких відомостей про характеристики товарів, умови постачання цих товарів або інші комерційні умови (торгова марка, виробник), до ціни яких було скориговано вартість поставлених підприємством позивача товарів.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що доводи митного органу стосовно наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, для витребування від позивача додаткових доказів, визначених приписами п.1 ч.3 ст.53 Митного кодексу України, стосовно спірної у даній справі митної декларації не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Вищевикладені обставини свідчать про не підтвердження під час розгляду справи правомірності рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000502/2 від 25.09.2023р., у зв`язку з чим останнє підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Також, з огляду на обставини того, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000539 була прийнята на підставі рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000502/2 від 25.09.2023р., то з огляду на висновки суду у даній справі суд приходить до висновку, що така картка підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із положеннями ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" (пр. Героїв Харкова, 135-А, м. Харків,61001) до Харківської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003) про визнання протиправними та скасувань рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000502/2 від 25.09.2023р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000539.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" (пр. Героїв Харкова, 135-А, м. Харків,61001, код ЄДРПОУ - 34470937) сплачену суму судового збору у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ - 44017626).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.