Справа № 580/10077/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року справа № 580/10077/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання Глийової В.Г.,

представника позивача Брагінець С.Г. (у порядку самопредставництва),

представника відповідача - Сінельник А.В. (у порядку самопредставництва),

представника відповідача - Коваль І.І. (у порядку самопредставництва)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) до Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області про визнання протиправним та скасування листа - вимоги в частині,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина № НОМЕР_1 ) (далі - позивач) з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати п. 2 вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 27 вересня 2023 року № 262308-14/3396-2023 щодо зобов`язання Головного центру до вжиття заходів для усунення фінансових порушень на суму 18 001 791,10 грн, шляхом приведення умов діючих державних контрактів (контрактів, договорів) у відповідність до вимог законодавства, проведення претензійно-позовної роботи із стягнення коштів за державними контрактами чи договорами (за необхідності та з урахуванням діючого законодавства) чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків.

Позов мотивовано тим, що відповідач проводив планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року. За результатами проведення ревізії складено Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерала-майора Ігоря Момота (військової частини НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 від 17 серпня 2023 року № 08-31/04. Згідно з п. 1.6 констатуючої частини Акту ревізії стан розрахунково-платіжної дисципліни та виконання господарських договорів, ревізією встановлено порушення, а саме: «Ревізією стану розрахунково-платіжної дисципліни та виконання господарських договорів встановлено списання коштів на видатки всупереч законодавству в обсягах, вищих за їх фактичної вартості, що призвело до втрат фінансових (матеріальних) ресурсів (збитків) по укладеним договорам на загальну суму 18 001 791,10 грн. Позивач не погоджуючись з таким формулюванням (порушенням) підписав Акт ревізії з запереченнями та листом від 29 серпня 2023 року за № 11/5899/23-Вих надіслав відповідачу обґрунтовані заперечення. Відповідач листом № 262308-14/3329 від 18 вересня 2023 року надав висновок на заперечення не змінюючи власну позицію. На підставі цього відповідач листом № 262308-14/3396-2023 від 27 вересня 2023 року «Про усунення виявлених порушень» надіслав позивачу Вимогу, де серед іншого, вимагає від позивача вжити заходів для усунення фінансових порушень на суму 18 001 791,10 грн, шляхом приведення умов діючих державних контрактів (контрактів, договорів) у відповідність до вимог законодавства, проведення претензійно-позовної роботи із стягнення коштів за державними контрактами чи договорами (за необхідності та з урахуванням діючого законодавства) чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків. Позивач зазначає, що не допускав порушень вимог законодавства, що зазначені в акті ревізії тому був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, та справу призначено до підготовчого провадження на 17.11.2023 о 09:30.

Протокольною ухвалою від 17.11.2023 відкладено розгляд справи на 07.12.2023 о 09:30.

17.11.2023 вх. № 50882/23 від відповідача до суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача - Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області на належного - Північний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області.

Ухвалою від 07.12.2023 замінено відповідача - Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області на належного відповідача Північний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 09 год 30 хв 18 грудня 2023 року.

Відповідач позов не визнав, надавши відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у його задоволенні. Зазначено, що у позові позивачем не обґрунтовано зміст і характер порушеного права, із врахуванням, що суд покликаний захистити не право, що виникне у майбутньому, а порушене право, не окреслено протиправність втручання в яке саме право допустив відповідач. Адресований позивачу лист Управління № 262308-14/3396-2023 від 27 вересня 2023 року «Про усунення виявлених порушень» не порушує прав позивача. Жодні санкції до позивача в межах повноважень органу державного фінансового контролю (зупинення операцій з бюджетними коштами, призупинення/зменшення бюджетних асигнувань, притягнення до адміністративної відповідальності посадових/службових осіб тощо), не були застосовані. Крім цього, відповідач наголошує, що пункти (частини) вимоги, що вказують на стягнення збитків мають перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Виходячи зі змісту пункту 2 оскаржуваної вимоги, її єдиною метою є спонукання до добровільного відшкодування фінансових втрат, допущених внаслідок укладення в/ч № 9930 договорів на закупівлю за ціною, яка включає податок на додану вартість, чим недотримано вимоги підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 розділу V Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою в період воєнного стану», що призвело до зайвих витрат на суму 18 001 791,10 грн, які сплачено в/ч № НОМЕР_1 у повному обсязі та, як наслідок, спричинило матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій щодо твердження відповідача про не породження правових наслідків для позивача в частині забезпечення відшкодування суми сплаченого податку на додану вартість є таким що не відповідає дійсності, в зв`язку із тим, що за змістом самої вимоги позивач зобов`язаний вимагати від постачальників повернення вище зазначених сум в добровільному порядку або порядку господарського судочинства, що тягне за собою додаткові витрати для позивача в частині сплати судового збору та адміністративні витрати, так як вимога адресована позивачу не може бути виконана відповідачем в частині подачі господарського позову, оскільки відповідач не є стороною за укладеними договорами. Відповідно до змісту п. 2 оскаржуваної вимоги позивач неодноразово під час проведення ревізійних заходів зазначав відповідачу про відсутність правових підстав для забезпечення відшкодування юридичними особами суми сплаченого податку на додану вартість, так як вище зазначені договори укладались не в рамках проведення мобілізаційних завдань.

Протокольною ухвалою від 18.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 08.01.2024 о 10:30.

Протокольною ухвалою від 08.01.2024 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 16.01.2024 о 09:30.

Протокольною ухвалою від 16.01.2024 закрито стадію підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2024 о 09:30.

У судовому засіданні 06.02.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача проти позову заперечував посилаючись на його безпідставність, підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Оцінивши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 8.6 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ квартал 2023 року, п. 5.1.6.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на IІ квартал 2023 працівниками відділу контролю в галузі оборони, в правоохоронних органах та органах влади Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал- майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

За результатами ревізії складено акт від 17.08.2023 № 08-31/04 (далі - акт ревізії), який підписаний уповноваженими особами позивача із запереченнями.

У зв`язку із виявленими порушеннями, відповідач склав та направив позивачу лист «Про усунення виявлених порушень» № 262308-14/3396-2023 від 27 вересня 2023 року, в якому зазначено, що під час ревізії встановлено порушення законодавства, які на момент завершення ревізії не усунуті та вимагає від позивача вжити заходів для усунення фінансових порушень на суму 18 001 791,10 грн, шляхом приведення умов діючих державних контрактів (контрактів, договорів) у відповідність до вимог законодавства, проведення претензійно-позовної роботи із стягнення коштів за державними контрактами чи договорами (за необхідності та з урахуванням діючого законодавства) чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків.

Не погоджуючись із вказаними вимогами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував таке.

Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43), визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підп. 3 п. 4 Положення № 43 Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Пунктом 7 Положення № 43 встановлено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні визначені Законом України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-XII).

Відповідно до ст. 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

За визначенням, що міститься у ст. 3 Закону № 2939-XII державний фінансовий аудит є різновидом державного фінансового контролю і полягає у перевірці та аналізі органом державного фінансового контролю фактичного стану справ щодо законного та ефективного використання державних чи комунальних коштів і майна, інших активів держави, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю. Результати державного фінансового аудиту та їх оцінка викладаються у звіті.

Відповідно до пунктів 7 та 10 частини 1 статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У підпункті 9 пункту 4 Положення № 43 встановлено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства.

Згідно з підпунктом 4 пункту 4 цього Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів.

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання визначено Порядком проведення інспектування державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок № 550).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Пункт 46 Порядку № 550 визначає, якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Відповідно до пункту 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано повноваження здійснювати контроль за використанням коштів місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольним об`єктом не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольного об`єкта та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання.

Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то суд наголошує, що про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом прийняття такої вимоги.

Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. Тобто, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка є обов`язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і на підставі якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Таким чином, пункти (частини) вимоги, які вказують на стягнення збитків мають перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Подібні висновки щодо застосування наведених норм права викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16 та у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 1440/1820/18, від 17 вересня 2020 року у справі № 420/1304/19, від 17 червня 2021 року у справі № 440/6907/18.

Таким чином, відповідно до сталої судової практики застосування законодавства у спірних правовідносинах оскаржувана вимога не породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата - підконтрольної установи, і не може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства за позовом такої установи.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 440/6907/18, вимога органу державного фінансового контролю в частині визначення характеру та обсягу збитків, як акт індивідуальної дії, вичерпала себе в момент її направлення підконтрольній установі, та самостійно не змінює обсяги прав та обов`язків позивача.

Суд встановив, що п. 2 оскаржуваної вимоги спрямований на спонукання позивача забезпечити відшкодування коштів на суму 18 001 791,10 грн юридичними особами, внаслідок укладення в/ч № НОМЕР_1 договорів на закупівлю за ціною, яка включає податок на додану вартість, чим недотримано вимоги підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 розділу V Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою в період воєнного стану», у т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи або обравши інший спосіб реалізації права на повернення коштів.

При цьому суд звертає увагу, що за визначенням пункту 1.3 розділу 1 Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19 жовтня 2006 року № 346/1025/685/53, матеріальна шкода (збитки) - це втрата активів чи недоотримання належних доходів об`єктом контролю та/або державою, що сталися внаслідок порушення законодавства об`єктом контролю шляхом дій або бездіяльності його посадових (службових) осіб.

У свою чергу втрата активів - це безповоротне зменшення активів через: перерахування (сплату) коштів; відчуження, недостачу, знищення (псування) чи придбання неліквідного (зіпсованого) майна; втрату боржника у зобов`язанні; зменшення частки державної (комунальної) власності у статутному фонді господарського товариства; розмір матеріальної шкоди (збитків) - вартість втрачених активів або недоотриманих доходів, яка визначається за даними бухгалтерського обліку і фінансової звітності об`єкта контролю або експертною оцінкою та іншими визначеними законодавством способами.

Виходячи із наведених вище понять, вимога відповідача в оскаржуваній частині забезпечення відшкодування коштів по суті є вимогою про відшкодування збитків (матеріальної шкоди).

У свою чергу аргументи позивача про безпідставність виявлених ревізією порушень суд відхиляє, оскільки вказані обставини як і обставини щодо визначення розміру збитків повинні досліджуватися у межах спору про стягнення збитків.

На думку суду, звернення із позовом про визнання протиправною та скасування вимоги у цій частині є неналежним способом захисту порушеного права, а доводи щодо суті порушень не можуть бути перевірені в межах предмету доказування у цій справі, що вказує на безпідставність позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що у справі № 820/3534/16 Велика Палата Верховного Суду вказала, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання.

Проведення перевірки органом державного фінансового контролю здійснюється з метою корегування роботи підконтрольного суб`єкта та приведення його діяльності відповідно до вимог законодавства. Наслідком такої перевірки є надіслання суб`єкту такої перевірки вимоги, яка містить інформацію про виявлені порушення.

Одночасно, з метою коригування діяльності підприємства, у такій вимозі може бути зазначено і спосіб усунення виявлених порушень.

Зважаючи, що п.п. 3-5 вимоги зобов`язують позивача дотримуватись у подальшому вимог законодавства, що кореспондується з визначеним ч. 2 ст. 19 Конституції України обов`язком органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто не зобов`язують відповідача діяти конкретним чином, на переконання суду вказані пункти вимоги не порушують прав позивача, як суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вище викладеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст. 139 КАС України розподіл понесених позивачем судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 12, 72-77, 242-243, 245-246, 255, 271, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано, з урахуванням перебування головуючого судді у щорічній основній відпустці у період з 12.02.2024 до 23.02.2024, у перший робочий день після виходу з відпустки - 26.02.2024.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ