Справа № 520/3253/24
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

26 лютого 2024 р. Справа № 520/3253/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши клопотання відповідача в порядку підготовки до судового розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати противоправною дії військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28.06.2017 року по 28.02.2018 року у зменшеному розмірі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28.06.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 28.06.2017 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20.02.2024 до суду надійшла заява представника відповідача про повернення позовної зави без розгляду з підстав порушення строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаної заяви представником відповідача зазначено, що відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення до суду з даним позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби, у тому числі щодо спорів про належні до виплати суми заробітної плати (грошового забезпечення) та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється місячний строк. Спеціальною нормою у даному випадку є положення ч. 5 ст. 122 КАС України, з урахуванням того, що позивач проходив саме публічну службу, а не працював за трудовим договором, а тому положення Кодексу Законів про працю України застосуванню не підлягають. Враховуючи, що позивачем заявляються вимоги щодо нарахування та виплати частини грошового забезпечення про ненарахування та невиплату яких він повинен був дізнатися з дати отримання грошового забезпечення за відповідний період, а за вирішенням трудового спору у відносинах публічної служби звернувся 05.02.2024, то строк звернення до адміністративного суду, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України, який слід обраховувати з 19.07.2022 (дати набрання чинності змінами до ст. 233 КЗпП України), ним пропущено.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 229 КАС України.

Вирішуючи вказану заяву, суд зазначає, що відповідно до частин 1-3 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Станом на день момент виникнення спірних правовідносин строки звернення до суду застосовувались з урахуванням положень ч. 1,2 ст. 233 КЗпП України, редакція якої мала наступний зміст:

«Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком».

З 19.07.2022 набрала чинності нова редакція вказаної норми, в якій назву та частини першу і другу статті 233 викладено в такій редакції:

"Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Таким чином, положення статті 233 КЗпП України дійсно викладені в редакції, що не має положень щодо можливості звернення до суду без обмеження строком.

В той же час, відповідно до п. 1 глави ХІХ КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановою КМУ від 19.08.2022 р. № 928 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236) дію карантину продовжено на всій території України до 30.04.2023 року

Карантин на території України був скасований з 01.07.2023.

Отже, новою редакцією ст. 233 КЗпП України визначено тримісячний строк звернення із заявою про вирішення трудового спору, який законом продовжено у зв`язку з дією карантину до 01.07.2023.

З вказаного приводу Верховним Судом у Постанові від 20.11.2023 у справі № 160/5468/23 зазначено, що "до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (рішення від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 13.05.1997 № 1-зп, від 05.04.2001 № 3-рп/2001), Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі № 260/3564/22 (адміністративне провадження № Пз/990/4/22) дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX) тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

На момент звільнення позивача зі служби цивільного захисту та виключення його з кадрів Державної служби України надзвичайних ситуацій (13.01.2021) частина друга статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Втім, судом апеляційної інстанції помилково застосовано редакцію частини другої статті 233 КЗпП України, чинну на момент постановлення оскаржуваного судового рішення.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанцій дійшов помилкового висновку, що на спірні правовідносини розповсюджуються положення частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022), оскільки право позивача на звернення до суду із цим позовом, відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022), не обмежене будь-яким строком, а ураховуючи, що станом на час звернення позивача до суду діяв карантин, установлений Кабінетом Міністрів України, тому строк, визначений частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022), не підлягає застосуванню, оскільки такий продовжено на строк дії карантину, який закінчився 30.06.2023".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, позивач, направивши позовну заяву до суду 01.02.2024 засобами поштового зв`язку, звернувся до суду в межах строку, встановленого чинним законодавством України, з огляду на що клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження вручення позивачу повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Наказ про звільнення не може вважатися таким повідомленням, оскільки не містить сум нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення при звільненні.

Щодо посилань відповідача на наявність рішень, що набрали законної сили між тими сторонами з приводу виплати позивачу індексації, суд зазначає, що підстави залишення позову без розгляду, визначені ст. 240 КАС України, не передбачають в якості підстави для залишення позовної заяви без розгляду наявність рішення, що набрало законної сили у справі між тими ж сторонами про той самий предмет спору.

Крім того, у справі № 520/5947/22, на яку посилається відповідач, предметом спору було право на отримання індексації грошового забезпечення за період з 28.06.2017 року по 28.02.2018. При цьому рішенням від 14.04.2023 у справі № 520/5947/22 було зобов`язано військову частину НОМЕР_2 (пп НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення у період з 28.06.2017 по 28.02.2018. Одночасно, вирішуючи питання про застосування базового місяця при нарахуванні індексації, суд у рішенні від 14.04.2023 по справі № 520/5947/22 зазначив, що питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації, є передчасним, оскільки у названій частині права позивача ще не порушені. З огляду на передчасність заявлених вимог у цій частині судом відмовлено в задоволенні вказаної частини вимог як передчасних.

В той же час у даній справі предметом спору є незгода позивача із розміром виплаченої індексації внаслідок нарахування та виплати відповідачем індексації без застосування базового місяця - січень 2008 року.

Відтак, спірні правовідносини у даних справах виникли за різних обставин, тому судом також не встановлено підстав для закриття провадження у справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями ст. 240, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 про повернення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 26.02.2024.

Суддя Білова О.В.