Справа № 480/12255/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву від 30.06.2023 про визнання особою без громадянства та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства України.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що йому протиправно відмовлено у визнанні особою без громадянства. Вважає, що у нього є законні підстави та право на отримання зазначеного статусу, оскільки постійно проживає в Україні починаючи з 1996 року, дотримується законів України і на сьогоднішній день бажає оформити набуття громадянства України.
Пояснює, що на даний час проживає разом з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю, як чоловік і дружина, але без реєстрації шлюбу. Шлюб не можна зареєструвати, оскільки у позивача немає паспорта, зазначає, що у них із ОСОБА_2 нещодавно народилася дитина. Громадянства іншої країни не набував, зареєстрованим у іншій країні ніколи не був, постійно проживає в Україні з 1996 року і по теперішній час. З моменту народження і до прибуття в Україну (1996 рік), зареєстрований на території Російської федерації не був.
Ухвалою суду від 22.11.2023 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області надано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить суд відмовити, зазначає, що оскаржуване рішення є правомірним та прийняте з урахуванням всіх необхідних обставин. Зокрема, пояснює, що з метою встановлення наявності чи відсутності підстав для прийняття рішення про визнання особою без громадянства ОСОБА_3 , проведено ряд перевірок, передбачених вимогами пунктів 25, 27, 30 Порядку розгляду. В ході проведених перевірок встановлено, що в інформаційних ресурсах Державної прикордонної служби України наявна інформація про особу з установчими даними - громадянин російської федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований документом № 514460052. Крім того, на запит УДМС у Сумській області від 12.09.2023 за вих. № 5901.5- 6426/59.3-23 Краснопільським районним судом Сумської області надіслана копія паспорта громадянина для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 13.03.2010 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Генеральним консульством російської федерації у Харкові, який долучався до матеріалів судових справ про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог абзаців 2, 3 частини 3 статті 61 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, приймає рішення про відмову у визнанні особою без громадянства у разі, якщо особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, є громадянином України або іншої держави за умови, що її громадянство було визнано компетентним органом цієї держави та заявник був документований відповідно до законодавства цієї держави, а також особа яка подала заяву про визнання особою без громадянства, свідомо подала недійсні (крім документів, що стали недійсними у зв`язку із закінченням строку їх дії), підроблені документи або повідомила про себе неправдиві відомості щодо обставин, які впливають на визначення її статусу.
Пунктом 15 частини 1 статті 1 Закону визначено, що особа без громадянства це особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону.
Наголошує, що доводи позовної заяви взагалі не містять будь-яких доказів на спростування встановлених обставин об`єктивної дійсності і задоволенню не підлягають.
Державною міграційною службою України відзиву на позовну заяву суду надано не було.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
30.06.2023 до УДМС у Сумській області з заявою про визнання особою без громадянства звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Курської області, російська федерація, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 16.05.1990 Махновською сільрадою Суджанського району Курської області, російська федерація.
Заявник повідомив, що прибув на територію України в 1996 році разом з матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Краснопілля, Сумська область, Україна, перебуває у громадянстві України з 2004 року; сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою Курської області, російська федерація, громадянка російської федерації, на території України проживає за посвідкою на постійне проживання.
У 2005 році заявник закінчив Краснопільську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Краснопільської районної ради Сумської області та отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_3 від 24.06.2005.
У 2008 році закінчив професійно-технічне училище № 43 смт. Краснопілля, про що отримав диплом серії НОМЕР_4 від 30.06.2008.
Також, заявник пояснив, що до дипломатичних установ російської федерації ніколи не звертався, паспортом громадянина російської федерації не документувався.
Під час формування заяви про визнання особою без громадянства, позивач відомостей про наявні паспортні документи або належності до будь-якого громадянства (підданства) не надав.
В запитальнику в рамках проведення процедури ідентифікації особи під час прийняття заяви про визнання особи без громадянства: у графі "Відомості щодо наявності будь-якого громадянства" позивачем зазначено "не маю, ніколи не мав"
З метою встановлення наявності чи відсутності підстав для прийняття рішення про визнання особою без громадянства ОСОБА_3 , проведено ряд перевірок, передбачених вимогами пунктів 25, 27, 30 Порядку розгляду.
В ході проведених перевірок встановлено, що в інформаційних ресурсах Державної прикордонної служби України наявна інформація про особу з установчими даними - громадянин російської федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований документом № 514460052.
Крім того, на запит УДМС у Сумській області від 12.09.2023 за вих. № 5901.5- 6426/59.3-23 Краснопільським районним судом Сумської області надіслана копія паспорта громадянина для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 13.03.2010 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Генеральним консульством російської федерації у Харкові, який долучався до матеріалів судових справ про адміністративні правопорушення.
Не погодившись із позицією відповідача, позивач звернувся за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
За приписами статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI(далі - Закон № 5492-VI) Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".
У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначається та встановлюється Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI).
Відповідно до вимог абзаців 2, 3 частини 3 статті 61 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, приймає рішення про відмову у визнанні особою без громадянства у разі, якщо особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, є громадянином України або іншої держави за умови, що її громадянство було визнано компетентним органом цієї держави та заявник був документований відповідно до законодавства цієї держави, а також особа яка подала заяву про визнання особою без громадянства, свідомо подала недійсні (крім документів, що стали недійсними у зв`язку із закінченням строку їх дії), підроблені документи або повідомила про себе неправдиві відомості щодо обставин, які впливають на визначення її статусу.
Пунктом 15 частини 1 статті 1 Закону визначено, що особа без громадянства це особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону.
З відзиву видно, що оскаржуване рішення прийнято, відповідачем, за даними, отриманими з бази даних Реєстру. Зокрема, в ході проведених перевірок встановлено, що в інформаційних ресурсах Державної прикордонної служби України наявна інформація про особу з установчими даними - громадянин російської федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований документом № 514460052.
Таким чином, суд зазначає, що рішення відповідача є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства.
Приписами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал