Справа № 160/30483/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
21 листопада 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.1983 року по 31.03.1984 року, з 01.07.1986 року по 30.06.2000 року.
- зобов' язати Головне управління Пенсійного фонду У країни у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 25.12.2023 по 16.02.2024 у творчій відпустці та з 19.02.2024 по 23.02.2024 на періодичному навчанні, розгляд справи здійснено 26.02.2024.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 20.08.1983 ОСОБА_1 видано атестат №125, яким йому присвоєно кваліфікацію тракторист-машиніст ІІІ класу.
Згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , встановлено, що:
- 01.11.1983 - прийнятий на роботу в радгосп «Степной» КВО трактористом на дільницю №2 (наказ №301 від 23.11.1983);
- 16.04.1984 звільнений з радгоспу у зв`язку з вступом до лав Радянської армії (наказ №93 від 17.04.1984);
- служба в лавах Радянської армії;
- 12.06.1986 - прийнятий на роботу в радгосп «Степной» КВО трактористом ІІІ класу на дільницю №2 (наказ №135 від 10.06.1986);
- 14.02.2002 звільнений з радгоспу за власним бажанням, ст. 38 Кзот України (наказ №24 від 16.02.2002).
Архівним відділом Виконавчого комітету Криворізької міської ради видано архівну довідку №П-1812-В/25-02 від 13.07.2023 про те, що в наказах з кадрових питань (особового складу), особових картках звільнених працівників Радгоспу «Степовий» КВО МОУ с.Степове (26.07.2008-2012рр. - Державне підприємство «Степове» МОУ) « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (так у документі) значиться «тракторист участка №2» з 01 листопада 1983 року (наказ №301 від 23.11.1983);
- звільнений «в связи с уходом в ряды Советской Армии» 16 квітня 1984 року (наказ №93 від 17.04.1984);
- прийнятий «тракторист участка №2» з 12 червня 1986 року (наказ №l35 від 10.06.1986);
- звільнений 14 лютого 2002 року (наказ N24 від 16.02.2002).
Відповідно архівної довідки №П-1811-В/25-02 від 13.07.2023 зазначено відомості про заробітну плату позивача з 1983 по 1984 роки.
Відповідно архівної довідки №П-1811-В/25-02/1 від 13.07.2023 зазначено відомості про заробітну плату позивача з 1986 по 1991 роки.
Відповідно архівної довідки №П-1811-В/25-02/2 від 13.07.2023 зазначено відомості про заробітну плату позивача з 1992 по 1996 роки.
Відповідно архівної довідки №П-1811-В/25-02/3 від 13.07.2023 зазначено відомості про заробітну плату позивача з 1997 по 2000 роки.
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 01.08.2023 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №25 від 08.08.2023 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років та зазначено, що - "Вік заявника 57 років 05 місяців 27 днів. Пунктом 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (на 11.10.2017), мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». Згідно з пунктом «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України - після досягнення 55 років і при стажі роботи, для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. Страховий стаж особи становить 33 роки 4 місяці 1 день. Стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років 10 років 3 місяці 14 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: *за доданими документами до страхового стажу та стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років зараховано всі періоди. Згідно наданих документів право на призначення пенсії за вислугу років згідно ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутнє".

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №25 від 08.08.2023 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ІІ відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

Відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних карєрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стаж і роботи:

- для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

- для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Постановою КМУ № 583 від 12 жовтня 1992 року «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (далі за текстом Список) професії і посади робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників.

Згідно роз`яснення «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» №6804 від 25.03.2003 року Управління пенсійного забезпечення Міністерства праці та соціальної політики України, відповідно до п."а" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» деякі категорії працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, мають право на пенсію за вислугу років, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, передбачено машиністи і помічники машиністів електровозів, слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць.

Таким чином, право на призначення пенсії за вислугу років мають робітники локомотивних бригад після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з пунктом «в» частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи - машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній посаді.

Відповідно до Порядку призначення пенсій на пільгових умовах трактористам -машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства затверджений Міністерством соціального захисту України визначений наказом № 7 від 20.01.1992 за п. "в" ст. 13 Закону № 1788 правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи - трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства.

До трактористів - машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами - машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки. Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які, містять відомості про періоди роботи.

За розрахунком стажу ОСОБА_1 (форма РС-право) вбачається, що періоди з 01.11.1983 по 16.04.1984 - 0 років 5 місяців 16 днів та з 12.06.1986 по 14.02.2002 15 років 8 місяців 3 дні зараховані до страхового стажу позивача.

Відповідно даних трудової книжки серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 :

- 01.11.1983 - прийнятий на роботу в радгосп «Степной» КВО трактористом на дільницю №2 (наказ №301 від 23.11.1983);

- 16.04.1984 звільнений з радгоспу у зв`язку з вступом до лав Радянської армії (наказ №93 від 17.04.1984);

- служба в лавах Радянської армії;

- 12.06.1986 - прийнятий на роботу в радгосп «Степной» КВО трактористом ІІІ класу на дільницю №2 (наказ №135 від 10.06.1986);

- 14.02.2002 звільнений з радгоспу за власним бажанням, ст. 38 Кзот України (наказ №24 від 16.02.2002).

Архівним відділом Виконавчого комітету Криворізької міської ради видано архівну довідку №П-1812-В/25-02 від 13.07.2023 про те, що в наказах з кадрових питань (особового складу), особових картках звільнених працівників Радгоспу «Степовий» КВО МОУ с.Степове (26.07.2008-2012рр. - Державне підприємство «Степове» МОУ) « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (так у документі) значиться «тракторист участка №2» з 01 листопада 1983 року (наказ №301 від 23.11.1983);

- звільнений «в связи с уходом в ряды Советской Армии» 16 квітня 1984 року (наказ №93 від 17.04.1984);

- прийнятий «тракторист участка №2» з 12 червня 1986 року (наказ №l35 від 10.06.1986);

- звільнений 14 лютого 2002 року (наказ №24 від 16.02.2002).

Також, архівним відділом Виконавчого комітету Криворізької міської ради видано архівні довідки №П-1811-В/25-02 від 13.07.2023, №П-1811-В/25-02/1 від 13.07.2023, №П-1811-В/25-02/2 від 13.07.2023, №П-1811-В/25-02/3 від 13.07.2023 в яких зазначено відомості про заробітну плату позивача за 1983-1984,1986-1991,1992-1996,1997-2000 роки.

Отже, відповідачем не зараховані зазначені періоди роботи до пільгового стажу позивача, однак згідно даних трудової книжки серія НОМЕР_1 , встановлено, що в період з 01.11.1983 по 16.04.1984 та в період з 12.06.1986 по 14.02.2002 позивач працював на посаді тракториста.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.1983 по 16.04.1984, з 12.06.1986 по 14.02.2002 підлягають задоволенню.

Суд також дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області №25 від 08.08.2023 про відмову в призначенні йому пенсії підлягають задоволенню, оскільки відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, прийняв рішення без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Відповідач неправомірно не зарахував періоди роботи з 01.11.1983 по 16.04.1984, з 12.06.1986 по 14.02.2002 до спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З оскаржуваного рішення не вбачається, чи був відповідачем проведений всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих документів для призначення пенсії.

Суд зазначає, що частиною 6 статті 56 Закону «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Дана норма містить лише умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах, що повністю відповідає наявному у позивача стажу роботи та його віку.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач має стаж роботи: за вислугу років та пільговий стаж, отже, загальний пільговий стаж повинен бути обрахований відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою щодо призначення пенсії відповідачем протиправно було не зараховано до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області стосовно того, що позивач звернувся із заявою від 01.08.2023 про призначення пенсії за вислугу років, а не із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При цьому, суд наголошує, що згідно підпункту 3 пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії.

Тому доводи відповідача, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою від 01.08.2023 про призначення пенсії за вислугу років, а не із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, судом відхиляються.

Окрім того, до заяви про призначення пенсії, позивачем було надано архівні довідки №П-1811-В/25-02 від 13.07.2023, №П-1811-В/25-02/1 від 13.07.2023, №П-1811-В/25-02/2 від 13.07.2023, №П-1811-В/25-02/3 від 13.07.2023 в яких зазначено відомості про заробітну плату позивача за 1983-1984,1986-1991,1992-1996,1997-2000 роки.

Однак, як встановлено судом відповідачем в супереч вимогам пункту 4.7 Порядку №22-1, не здійснено повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Окремо суд зазначає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні, не ставиться під сумнів вірність записів в трудовій книжці позивача за період з 01.11.1983-16.04.1984 та з 12.06.1986 по 14.02.2022.

Щодо вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Враховуючи висновок суду про протиправність дій відповідача у не зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу позивача при призначенні пенсії, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права в даному випадку є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2023 про призначення йому пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Правовідносини щодо призначення пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією від 17.11.2023 № .

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 536,80 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ІК в ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094; ІК в ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №25 від 08.08.2023 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.1983 по 16.04.1984, з 12.06.1986 по 14.02.2002.

Зобов' язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2023 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_2 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 лютого 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков