Справа № 300/5708/23
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2024 р. справа № 300/5708/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Боброва Ю.О.,
секретаря судового засідання Щерб`як Д.І.,
представників сторін:
позивача Щадей Н.В.,
відповідача Голинської Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 29.05.2023 №005133/0702, -
23.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ (далі позивач, ТОВ БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 29.05.2023 №005133/0702.
Позовні вимоги обґрунтовані наступними фактичними обставинами та нормами матеріального права.
03.05.2023 позивачем отриманий від відповідача акт документальної позапланової виїзної перевірки валютного законодавства від 28.04.2023 №4681/09-19-07-02/43828042, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, яким, на думку відповідача, встановлені порушення Товариством вимог статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції при здійсненні розрахунків за наступними експортними контрактами:
02.06.2023 позивач отримав податкове повідомлення-рішення №005133/0702 від 29.05.2023, а також розрахунок податкових зобов`язань і штрафних (фінансових) санкцій, відповідно до яких за порушення, на думку відповідача, вимог статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції нараховані штрафні (фінансові) санкції на суму 104356,40 грн.
Коригування вартості товару підтверджуються відповідними рекламаціями та актами звірки розрахунків позивача з його контрагентами у ході виконання вказаних контрактів, які пред`являлися контролюючому органу у ході перевірки. При цьому, засвідчення погіршення якості поставленого товару Торгово-промисловою країн реєстрації нерезидентів, не вимагається чинним законодавством. Оскільки товар є таким, що швидко псується і обсяги поставок не порушені, претензії стосувалися виключно його якості.
У зв`язку з викладеним вважає, що Товариством не порушувалися вимоги статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції, а штрафні (фінансові) санкції на суму 104356,40 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення №005133/0702 від 29.05.2023 нараховані безпідставно і протиправно. Просить позов задовольнити, визнати протиправним і скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючого органу.
Відповідно до ухвали суду від 28.08.2023 позовну заяву ТОВ БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статей 160, 161 КАС України та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 31.08.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням сторін.
15.09.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що суперечать нормам валютного і податкового законодавства. Так, документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ проведена ГУ ДПС в Івано-Франківській області відповідно до норм Податкового кодексу України. У ході перевірки були встановлені порушення відповідачем вимог статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції від 21.06.2012 №2473-VIII при здійсненні розрахунків за наступними експортними контрактами:
За результатами перевірки складено акт від 28.04.2023 №4681/09-19-07-02/43828042, на підставі висновків якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2023 №005133/0702.
Тому, контролюючим органом згідно норм Податкового кодексу України, Закону України Про валюту і валютні операції, положень постанови Національного банку України від 24.02.2022 №18 Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану правомірно прийняте рішення про застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Правом подати до суду відповідь на відзив позивач не скористався. Натомість направив на адресу суду додаткові письмові пояснення у справі, відповідно до яких вважає позовні вимоги обґрунтованими та правомірними, тому просить задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідно до поданих суду додаткових пояснень відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просить суд відмовити в задоволенні позову.
В судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві та додаткових поясненнях. Просила позов задовольнити повністю.
Представниця відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.
Розглянувши матеріали адміністративної справи відповідно до вимог статті 262 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, за участі представників сторін, заслухавши їх усні пояснення, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов з урахуванням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд установив наступне.
У період з 24.04.2023 по 28.04.2023 ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена документальна позапланова перевірка ТОВ БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 18.09.2020 по 31.03.2023 (а.с. 14-19).
За результатами перевірки складений акт від 28.04.2023 №4681/09-19-07-02/43828042, відповідно до якого встановлені порушення відповідачем вимог статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції від 21.06.2012 №2473-VIII при здійсненні розрахунків за наступними експортними контрактами:
На підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2023 №005133/0702, згідно якого за порушенням вимог статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції від 21.06.2012 №2473-VIII до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 104356,40 грн. (а.с. 20-21, 120).
В судовому засіданні досліджені копії контрактів, за якими, у зв`язку з порушенням строків розрахунків з нерезидентами у валюті, податковим органом прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення та до позивача застовані штрафні (фінансові) санкції.
Так, 19.07.2022 ТОВ БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ уклало з нерезидентом P.H.U. DANEX Sp.z.o.o.sp.k (Республіка Польща) контракт №19/07/2022 на поставку плодів малини заморожених, подрібнених (а.с. 30-31).
Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №2 від 05.09.2022 до вказаного контракту Сторони домовились зменшити суму інвойсу №7 від 26.08.2022 на 2754,00 евро. Підставою цього слугувала рекламація від 05.09.2022 про зниження якості поставленого товару (а.с. 33, 35).
06.09.2022 ТОВ БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ уклало з нерезидентом VERSILFUNGO SPA (Італія) контракт №06/09/2022 щодо реалізації грибів заморожених (а.с. 26).
Суд вважає коригування сум вказаних вище інвойсів правомірним, здійсненим відповідно до положень договорів з фірмами нерезидентами P.H.U. DANEX Sp.z.o.o.sp.k та VERSILFUNGO SPA, з огляду на наступне.
Контрактами: №19/07/2022 від 19.07.2022 з P.H.U. DANEX Sp.z.o.o.sp.k та №06/09/2022 від 06.09.2022 VERSILFUNGO SPA передбачені положення щодо якості товару, що постачається, здійснення приймання товару за кількістю та якістю в день поставки, а також можливість внесення змін до контрактів шляхом укладання додаткових письмових угод.
Вказаний висновок суду підтверджується наступними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Закон України Про валюту і валютні операції від 21.06.2012 №2473-VIII, зі змінами (далі Закон №2473-VIII) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства. Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону №2473-VIII валютне регулювання в Україні ґрунтується на таких принципах: 1) свобода здійснення валютних операцій, що передбачає: право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн; право фізичних та юридичних осіб - резидентів придбавати валютні цінності, активи за кордоном, переміщувати через митний кордон України валютні цінності; запровадження обмежень і заходів захисту виключно з підстав та у порядку, визначених законом, з метою забезпечення стабільності фінансової системи і рівноваги платіжного балансу України; недопущення неправомірного і необґрунтованого втручання держави у валютні операції.
Відповідно до статті 11 вказаного Закону валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду (частина 1).
Валютний нагляд здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу (частина 2).
Згідно частини 3 названої статті валютний нагляд відповідно до частини другої цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.
Відповідно до частини 4 статті 11 Закону №2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина 6).
Частиною 9 статті 11 Закону №2473-VIII встановлено, що органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом (частина 10).
Особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів передбачені статтею 13 Закону №2473-VIII.
Так, відповідно до частини 1 цієї статті Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.
Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно частини 2 цієї статті, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Відповідно до частини 4 статті 13 вказаного Закону за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.
Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.
Частиною 5 статті 13 Закону встановлено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до частини 6 статті 13 Закону №2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Відповідно до частини 7 вказаної статті, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
Частиною 8 статті 13 встановлено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затверджене постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, зі змінами (далі Положення №5), визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Відповідно до пункту 21 Положення №5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Інструкція про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 за №7, зі змінами (далі Інструкція №7) встановлює порядок здійснення банком валютного нагляду за дотриманням його клієнтами-резидентами (крім банків) установлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та порядок інформування банком Національного банку про дотримання клієнтами-резидентами (крім банків) та банком граничних строків розрахунків .
Відповідно до пункту 2 вимоги цієї Інструкції поширюються на операції з експорту та імпорту товарів, на які Національним банком встановлені граничні строки розрахунків, з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки та мінімальних граничних сум операцій, на які поширюються встановлені Національним банком граничні строки розрахунків.
Банк згідно з вимогами цієї Інструкції здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів резидента, які передбачають розрахунки в грошовій формі (уключаючи розрахунки резидента з нерезидентом на території України), що здійснюються через цей банк (пункт 5 Інструкції №7).
Згідно підпункту 1 пункту 6 Інструкції №7 банк здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.
Підпунктом 2 пункту 9 Інструкції №7 встановлено, що банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції;
Відповідно до підпункту 5 пункту 10 вказаної Інструкції банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
Згідно пункту 12 Інструкції №7 зменшення суми грошових коштів, які мають надійти на користь резидента від нерезидента як оплата за експорт товару або вартості товарів, що імпортуються, допускається за умови, якщо протягом виконання зобов`язань за договором, серед іншого: відбувається перегляд ціни товарів у зв`язку з невідповідністю їх кількісних та/або якісних характеристик умовам договору - на суму недопоставлених (недоотриманих) та/або неякісних товарів. Рішення про таку невідповідність приймається Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті або іншим органом, уповноваженим розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору (підпункт 1); товари знищено, конфісковано, зіпсовано, украдено, загублено - на суму їх вартості (якщо право власності на товар відповідно до умов договору належить резидентові). Наявність таких обставин має бути підтверджена органами, уповноваженими здійснювати таке підтвердження згідно із законодавством країни, на території якої сталися такі події (підпункт 3); відбувається зміна умов експортного договору, за яким банком здійснюється валютний нагляд, унаслідок чого виконання нерезидентом зобов`язань за експортним договором резидента здійснюється шляхом поставки товару, - на суму зобов`язань, які виконуються шляхом поставки товару. Наявність таких обставин має бути підтверджена копією документа, згідно з яким унесені зміни до відповідного експортного договору (підпункт 8).
Відповідно до пункту 14-2 постанови Національного банку України від 24.02.2022 №18 Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану (далі Постанова №18) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Пунктом 14-3 Постанови №18 Граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 14-2 цієї постанови: 1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком України на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій; 2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком України за поданням Кабінету Міністрів України відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" винятків та (або) особливостей для окремих товарів та (або) галузей економіки.
Згідно пункту 14-4 названої Постанови НБУ розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.
Протягом дії воєнного стану інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечать цій постанові (пункт 21 Постанови №18).
Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні фактичні обставини даної справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 29.05.2023 №005133/0702, яким до ТОВ БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 104356,40 грн. прийняте безпідставно та протиправно, тому його слід скасувати.
Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, якою установлено, що суди, розглядаючи справи, застосовують як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї та практику ЄСПЛ.
Так, згідно зі статтею 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної
У справі Беєлер проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Однак, відповідачем не надано суду доказів про те, що оскаржуване повідомлення-рішення прийняте ним обґрунтовано та правомірно.
Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994).
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Енергетичної митниці Державної митної служби України на користь ТОВ БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 29.05.2023 №005133/0702.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ сплачений судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю БІОНЕРІКА РІТЕЙЛ, код в , вул. Гетьмана Мазепи, буд. 144Д, м. Івано-Франківськ, 76018.

Відповідач:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області: код в , адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ,76018.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.

Рішення в повному обсязі складене 30 січня 2024 р.