Справа № 301/361/24
Суддя: Пітерських М. О.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/361/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: інспектор Відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший сержант поліції Максим Віталій Іванович, про скасування постанови серії ЕАТ №8150273 від 16 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з адміністративним позовом до ГУ НП в Закарпатській області про скасування постанови серії ЕАТ №8150273 від 16.11.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 16 листопада 2023 року поліцейський - інспектор Відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області старший сержант поліції Максим В.І. виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8150273, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді 510 грн. штрафу.

Про це ОСОБА_1 дізнався тільки 19 січня 2024 року, коли з Іршавського РВ ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримав копію вказаної постанови, де виконавчою службою відкрито виконавче провадження стосовно нього про стягнення подвійної суми штрафу в сумі 1020 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він, нібито, 16.11.2023 року об 11:13 годин в с. Горбок на автодорозі Мукачево-Рогатин, 22, під час керування автомобілем здійснив обгін транспортного засобу, перетнувши суцільну лінію 1.1, яка розділяє транспортні потоки на аварійно небезпечній ділянці доріг з обмеженою оглядовістю на спуску, у зв`язку з чим порушив п.14.6.г ПДР України - порушення правил обгону, заборонений обгін транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд.

ОСОБА_1 вважав, що зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Так, поліцейським була порушена процедура розгляду справи, чим порушено право позивача як водія, скористатись правовою допомогою. При викладені обставин адміністративного правопорушення поліцейським не було зібрано належних та допустимих доказів. ОСОБА_1 поліцейським не були роз`яснені права відповідно до ст.268 КУпАП та конкретна суть вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Зокрема, 16 листопада 2023 року ОСОБА_1 їхав на автомобілі марки «Audi», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з допустимою швидкістю по своїй смузі в сторону м. Мукачево. Біля 11 години як спереду, так позаду нього їхали транспортні засоби. Проїхавши біля населеного пункту с. Горбок, Мукачівського району, перед невеликим спуском його обігнав автомобіль марки «Тойота», а після завершення обгону останній перемістився на свою смугу. В кінці спуску на обочині зліва він побачив поліцейських, один із яких різко вибіг на праву обочину та зупинив автомобіль ОСОБА_2 , хоча мав би зупинити автомобіль, який здійснив обгін. Поліцейський сказав, що ОСОБА_1 порушив правила обгону та здійснив перетин суцільної смуги. Позивач пояснював, що ніяких порушень Правил дорожнього руху не вчиняв, обгін та тим більше проїзд через суцільну лінію не здійснював та наголосив, що обгін здійснював інший автомобіль, який його обігнав перед зупинкою поліцейським. Поліцейський його доводи не хотів слухати, розуміючи, що ним зупинено не той автомобіль, спитав, чи буде ОСОБА_1 підписувати документи, не пояснивши які саме. Позивач відповів, що ніякі документи підписувати не буде. Складені документи інспектор поліції не надавав позивачу для ознайомлення, а також не надав їх копії, хоча був зобов`язаний. Зрозумівши, що позивач не буде ставити підписи, інспектор поліції відпустив його.

Інспектор поліції на місці зупинки ніяких доказів про вчинення правопорушення позивачу не надав, а склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , здійснюючи обгін транспортного засобу, перетнув суцільну лінію 1.1, яка розділяє транспортні потоки на аварійно небезпечній ділянці доріг з обмеженою оглядовістю на спуску, у зв`язку з чим у діях ОСОБА_1 є порушення вимог п.14.6.г ПДР України - порушення правил обгону, заборонений обгін транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд.

Пунктом 14.6.г ПДР України передбачено, що обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Отже, згідно постанови поліцейським вказано на обмежену оглядовість дороги на спуску, хоча там пряма дорога. Тим більше він їхав вниз по невеликому спуску по своїй смузі руху, а поліцейським до нього застосовано п.14.6.г ПДР України щодо порушення, на думку поліцейського, обгону на дорозі з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості, яке насправді на вказаній ділянці дороги не було.

Відповідно до п.1.10 ПДР України: недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо; обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами.

Для підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення до позову додано фото підтвердження з поясненням місця руху та зупинення його працівниками поліції. Вважав, що на вказаній ділянці дороги по ходу його руху таких дорожніх умов як «недостатня видимість чи обмежена оглядовість» не було.

Позивач заперечував факт здійснення ним обгону будь-яких транспортних засобів 16.11.2023 року та вважав, що обставини, викладені у оскаржуваній постанові, є надуманими, а рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним та не ґрунтується на доказах.

Ніяких доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення не додано та у п.7 постанови такі не зазначені. Поліцейський встановив своєю постановою порушення правил обгону, однак, у постанові не зазначено, де саме було проведено обгін із зазначенням конкретного місця.

Крім цього, у постанові зазначено місце розгляду справи (що є місцем зупинки позивача поліцейським) Закарпатська область, Іршавський район, с. Горбок, автодорога Мукачево - Рогатин, 22, що є згідно даного документа місцем вчинення правопорушення, однак Іршавського району згідно постанови Верховної Ради України №807-IX від 17.07.2020 року не існує.

Свідків чи інших доказів вини ОСОБА_1 поліцейським не надано і у постанові не зазначено, постанову не вручено позивачу і така не була оголошена.

ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений строк на звернення з даним позовом до суду, визнати протиправними дії інспектора ВП №1 (м. Мукачево) Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Максима В.І., скасувати постанову серії ЕАТ №8150273 від 16.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження про справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Ухвалою Іршавського районного суду від 09.02.2024 року відкрито провадження у справі, відповідно до ст.49 ч.2 КАС України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача інспектора Відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Максима В.І., та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16 лютого 2024 року представник відповідача Олексій В.В. подав заяву про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду. Вказану заяву мотивовано тим, що постанова серії ЕАТ № 8150237 винесена 16.11.2023 року, позовну заяву подано до суду 08.02.2024 року. Тобто, позов був поданий з порушенням строків. Позивач знав про притягнення його до адміністративної відповідальності в момент складання вищезазначеної постанови, тобто 16.11.2023 року. Звернення до суду 08.02.2024 року після спливу 85 днів є суттєвим порушення норм процесуального права та відповідно своєчасне звернення до суду з даним позовом залежало виключно від волевиявлення самого позивача, тобто дана обставина має суб`єктивний характер, що свідчить про неповажність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду. Позивач отримав копію постанови відразу на місці вчинення правопорушення, що підтверджується підписом на самій постанові.

Про порушення свого права позивач дізнався 16.11.2023 року під час надання документів для перевірки працівникам поліції. Отже, позивач мав можливість звернутися до суду з позовом про скасування вказаної постанови своєчасно.

Будь-яких доказів наявності об`єктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, позивачем не надано суду.

Твердження позивача щодо того, що він ознайомився з постановою 19.01.2024 року, після того як було відкрите виконавче провадження, нічим не підтверджується, натомість копію постанови було надіслано позивачу рекомендованим листом 16.11.2024 року, що підтверджується записом вихідного номеру в самій постанові. Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду та належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не наведено, сторона відповідача вважає, що відсутності поважні причини для поновлення строку звернення до суду та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог ст.123 КАС України.

20 лютого 2024 року представник відповідача Олексій В.В. подав відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилається на те, що 28.09.2023 року о 23 год 52 хв., керуючи транспортним засобом, водій здійснив обгін попутного транспортного засобу через суцільну лінію 1.1., яка поділяє транспортні потоки на аварійно небезпечній ділянці дороги з обмеженою оглядовістю на спуску, чим порушив п.14.6. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Постановою серії ЕАТ №8150273 року від 16.11.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Поліцейські негайно відреагували на дане правопорушення, зупинили транспортний засіб «AUDI A6», державний номерний знак « НОМЕР_2 », згідно п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», представились та пояснили суть скоєного правопорушення.

Під час розгляду справи поліцейські пояснили позивачу суть скоєного правопорушення, роз`яснили йому права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п.5 ст.278 КУпАП не надходило. Окрім того, позивачу було роз`яснено право та строки на оскарження постанови, строк на сплату штрафу згідно постанови та роз`яснено наслідки невиконання вказаної постанови, передбачені ст. 307, 308 КУпАП. Також на зворотному боці оскаржуваної постанови містяться положення ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268, 307, 308 КУпАП. Відповідно до ч.1 ст.283 та п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП інспектор виніс оскаржувану постанову, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 16.11.2023 року об 11:16 годин в с. Горбок водій транспортного засобу «AUDI A6», державний номерний знак « НОМЕР_2 », здійснив обгін попутного транспортного засобу через суцільну лінію 1.1., яка поділяє транспортні потоки на аварійно небезпечній ділянці дороги з обмеженою оглядовістю на спуску, чим порушив п.14.6.Г ПДР України.

За приписами п.14.6.Г ПДР України, обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

За приписами підпункту 34 п.1.1. ПДР України, горизонтальна розмітка має таке значення - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Таким чином, оскаржувана постанова є обґрунтованою, викладені в ній обставини підтверджуються належними доказами та дії позивача кваліфіковано у відповідності до вимог КУпАП та ПДР України.

Оскаржувана постанова винесена відповідно до п.4 розділу І та п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відеозапис із нагрудного відеореєстратора видалений із серверу для зберігання відеозаписів МВС України за терміном зберігання у відповідності до вимог п.1 ч.3 р. 8 Наказу «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 року №1026.

Позивач звернувся до суду із пропущенням строку звернення до адміністративного суду, що потягло за собою видалення із серверу для зберігання відеозаписів відеозапису з місця події.

Відповідно до ст.308 КУпАП постанова серії ЕАТ №8150273 від 16.11.2023 року про накладення штрафу була надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Оскаржувана постанова складена відповідно до норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити та розглянути справу по суті без його участі.

Представник відповідача ГУ НП в Закарпатській області Олексій В.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив.

Третя особа без самостійних вимог - інспектор ВП №1 (м. Мукачево) Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області старший сержант поліції Максим В.І. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, пояснень на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_1 оскаржує постанову серії ЕАТ №8150273 від 16.11.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

З вказаним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся в суд 29 січня 2024 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с.3).

У заяві від 08.02.2024 року про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови серії ЕАТ №8150273 від 16.11.2023 року ОСОБА_1 зазначає, що про оскаржувану постанову дізнався тільки 19 січня 2024 року, коли в Іршавському відділі ДВС отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження. На підтвердження зазначеного позивач ОСОБА_1 подав до суду копію постанови про відкриття виконавчого провадження №73891532 з примусового виконання постанови серії ЕАТ №8150273 від 16.11.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 1020 грн. (а.с.10). Також позивач подав копію розписки про те, що копію оскаржуваної постанови серії ЕАТ №8150273 від 16.11.2023 року він отримав 19 січня 2024 року у Іршавському відділі ДВС у Хустському районі (а.с.21).

Позивач посилається на те, що до 19 січня 2024 року йому не було відомо з яких підстав поліцейським було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Представник відповідача подав заяву про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку на звернення з даним позовом до суду. Посилається на те, позивач знав про притягнення його до адміністративної відповідальності в момент складання постанови, тобто 16.11.2023 року. Стверджував, що позивач отримав копію постанови відразу на місці вчинення правопорушення, про що свідчить його підпис у постанові, і копію постанови було надіслано позивачу рекомендованим листом 16.11.2023 року, що підтверджується записом вихідного номеру в самій постанові.

Однак, згідно оскаржуваної постанови, копія якої приєднана до матеріалів справи (а.с.8), в ній відсутній підпис особи, що притягується до відповідальності, як щодо роз`яснення змісту ст. 268 та 289 КУпАП, так і щодо отримання копії постанови. Згідно постанови « ОСОБА_3 відмовився від отримання копії постанови». Отже, копія постанови у день її винесення позивачу вручена не була.

Оскаржувана постанова також містить відмітку про надіслання особі копії постанови рекомендованим листом вих. №10212 від 16.11.2023 року.

Однак, відповідачем суб`єктом владних повноважень на надано суду ні доказів надсилання ОСОБА_4 копії постанови серії ЕАТ №8150273 від 16.11.2023 року, ні доказів вручення її копії особі. Не надано суду доказів і того, що позивачу було відомо про зміст оскаржуваної постанови з дня її винесення з 16.11.2023 року.

Враховуючи наведене суд вважає, що обставини, на які вказує позивач щодо пропуску строку оскарження постанови є поважними, а тому приходить до висновку, що строк звернення до суду із даним позовом ОСОБА_4 слід поновити.

Позивач ОСОБА_5 оскаржує постанову серії ЕАТ №8150273 від 16.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка була винесена інспектором Відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, старшим сержантом поліції Максимом Віталієм Івановичем (а.с. 8).

Згідно вказаної постанови, 16 листопада 2023 року об 11 годині 13 хвилин в с. Горбок, Іршавського району, Закарпатської області, на автодорозі Мукачево-Рогатин, 22, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A6», державний номерний знак « НОМЕР_1 », та здійснив обгін попутного транспортного засобу через суцільну лінію 1.1, яка поділяє транспортні потоки на аварійно небезпечній ділянці дороги з обмеженою оглядовістю на спуску, чим порушив п.14.6.ґ Правил дорожнього руху порушення правил обгону, заборона обгону іншого транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд.

Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді 510 грн. штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно з ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Визначення доказів у справі про адміністративне правопорушення міститься у ст.251 КУпАП.

Фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

За визначенням ст. 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом даного адміністративного спору є дії інспектора поліції та постанова про накладення штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно приписів статті 77 ч. 2, 4 та 5 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки поліцейським не було зібрано належних і допустимих доказів, які свідчать про наявність складу правопорушення та доказують вину особи, що притягується до відповідальності. Позивач заперечував факт порушення ним Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 122 ч.2 КУпАП.

У постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не наведено доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративних правопорушень.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, у тому числі, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі, щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ст.2 ч.3 п.4 та ст. 9 ч.4 КАС України).

Судом відповідно до ч.4 ст.77 КАС України було запропоновано відповідачу надати суду оригінал оскаржуваної постанови та матеріали (докази), що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.33).

Однак, суду не було надано ні оригіналу оскаржуваної постанови, ні доказів на підтвердження правомірності дій інспектора поліції та оскаржуваної постанови.

У даній справі відсутній відеозапис із фіксацією обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

У поданому відзиві на позов відповідач зазначив, що відеозапис із нагрудного відеореєстратора видалений із серверу для зберігання відеозаписів МВС України за терміном зберігання у відповідності до вимог п.1 ч.3 р. 8 Наказу «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 року №1026.

Отже, суд позбавлений можливості дослідити фактичні обставини події, що сталася 16.11.2023 року за участі водія ОСОБА_2 , перевірити докази порушення позивачем правил дорожнього руху та наявності/відсутності складу правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, а також дати відповідну оцінку цим доказам та правомірності дій інспектора поліції під час винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач в судове засідання не з`явився та відповідно до ст.77 КАС України не надав суду доказів на спростування позовних вимог та доказів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, не навів доказів правомірності дій інспектора поліції ОСОБА_6 та прийнятого ним рішення, законності та обґрунтованості накладення на позивача стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На думку суду, при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення положення ст. 251, 252, 280, 283 КУпАП дотримані не були, свідченням чого є як відсутність посилання на докази в оскаржуваній постанові, так і відсутність яких-небудь додатків до постанови, на основі яких посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, вину ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи позивача про те, що він Правила дорожнього руху не порушував, нічим не спростовані.

Ні відповідачем, ні поліцейським Максимом В.І не надано доказів щодо правомірності дій останнього та дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що відповідачем та третьою особою не подано докази на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що прийнята із дотриманням завдань та процедури провадження по справах про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 77, 90, 243-246, 286 КАС України,

р і ш и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання адміністративного позову до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: інспектор Відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший сержант поліції Максим Віталій Іванович, про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАТ №8150273 від 16 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ЕАТ №8150273 від 16 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2024 року.

Головуюча: М. О. Пітерських