Справа № 480/12805/23
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 31.12.2015 року по 08.04.2016 року без застосування базового місяця січень 2008 року.
2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 31.12.2015 року по 08.04.2016 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) саме - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум.
3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08.04.2016 року.
4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08.04.2016 року.
Ухвалою суду від 20.12.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
У відзиві на позовну заяву відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, оскільки в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.04.2016 № 80, котрим було позивача виключено зі списків особового складу, вказано про всі нараховані виплати, на які мав право позивач при звільненні, і про можливе порушення своїх прав позивач мав дізнатися саме 08.04.2016, оскільки витяг з вищезазначеного наказу видається в той же день. Проте з даним позовом позивач звернувся до суду лише 09.12.2023. Враховуючи зазначене, просив позовні вимоги залишити без розгляду.
Ухвалою суду від 03.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про здійснення перерахунку та виплату грошового забезпечення за період з 31.12.2015 по 30.09.2023 із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.
Ухвалою суду від 19.02.2024 продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 03.01.2024, на п`ять днів з моменту отримання даної ухвали.
22.02.2024 позивач подав клопотання про поновлення строку, яке мотивоване тим, що позивач проходив службу у Збройних Силах України та наказом командира від 08.04.2016 його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Позивач вважає, що строки звернення до суду із позовом про нарахування та виплату грошового забезпечення та його складових частин на момент звільнення з військової служби та виплати спірних сум індексації не застосовувалися.
Згідно нової редакції ст.234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Таким чином, строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, встановлено тримісячний строк, який обчислюється з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
При цьому, такий строк може бути поновлений судом в разі його пропуску з поважних причин за умови, якщо з дня отримання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Закон України № 2352-ІХ від 01.07.2022 не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії в часі.
Отже, цей Закон містить норми прямої дії та поширює свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли та існують після набрання ним чинності, зокрема з 19.07.2022.
Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Враховуючи вищевикладене, позивач зауважує, що в даному випадку відсутні підстави для застосування змін, внесених згідно Закону України № 2352-ІХ від 01.07.2022 до приписів ст. 233 КЗпП України, які набрали чинності з 19.07.2022.
Враховуючи зазначене, просить поновити строк звернення до суду.
Дослідивши доводи заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункти 3, 4 частини першої цієї статті).
За правилами частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший).
Приписами частини третьої статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У силу норм частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, КАС України передбачено можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду для захисту прав, свобод та інтересів особи.
Приписами частин першої та другої статті 233 КЗпП України у редакції, чинній до 19 липня 2022 року, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Отже, суд звертає увагу, що до 19.07.2022 спеціальною процесуальною нормою, що регулювала правовідносини щодо оскарження дій суб`єктів владних повноважень про виплату у неповному обсязі грошового забезпечення (заробітної плати) не залежно від того чи перебував працівник на державній службі чи ні була ст.233 КЗпП України
Разом з тим, Законом №2352-IX, який набрав чинності 19 липня 2022 року, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України (у редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом №2352-IX) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
За змістом статті 234 КЗпП України (у редакції, викладеній згідно із Законом №2352-IX) у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Згідно ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Таким чином, суд звертає увагу, що з 19 липня 2022 року строк звернення до суду щодо правомірності виплати всіх сум, що належать працівникові при звільненні, становить тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Так, зі змісту позовної заяви судом встановлено, що предметом розгляду по справі є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 31.12.2015 по 08.04.2016 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) саме - січень 2008 року.
Також, зі змісту позовної заяви судом встановлено, що позивач був звільнений з військової служби наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 80 від 08.04.2016 (а.с. 48).
Отже, про порушення свого права ОСОБА_1 мав дізнатися щонайменше у квітні 2016 року.
Таким чином, зазначений спір про виплату індексації набуває ознак трудового спору та враховуючи, що ст.233 КЗпП України більше не містить спеціальної норми щодо обчислення строків звернення до суду із позовами про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком, а тому, суд приходить висновку про необхідність застосовувати саме тримісячний строк звернення до суду визначений ст.233 КЗпП України у новій редакції з 19.07.2022.
Водночас відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12 березня 2020 року (постанова Уряду від 11 березня 2020 року № 211) та закінчився 30 червня 2023 року (постанова Уряду від 27 червня 2023 року № 651).
Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.
З огляду на вказане, до спірних правовідносин застосуванню підлягають приписи статті 233 КЗпП України у частині, що стосується строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці та які мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Постановою КМУ від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Тому з 01.07.2023 починається відлік 3-місячного строку звернення до суду з позовом.
Разом з тим, до суду з даним позовом за захистом свого права на перерахунок грошового забезпечення в належному розмірі позивач засобами поштового зв`язку звернувся лише 21.10.2023 (згідно відмітки пошти на конверті), тобто з пропуском передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України тримісячного строку звернення до суду.
Судом встановлено, що позивачем не зазначено жодних підстав для поновлення строку звернення до суду.
Крім того, суд зазначає, що згідно статті 234 КЗпП України (у редакції, викладеній згідно із Законом №2352-IX) у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Аналізуючи зміст наведеної норми, суд наголошує, що ст.234 КЗпП України містить імперативну норму, яка забороняє суду поновлювати строк звернення до суду, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло більше одного року.
Судом встановлено, що позивач був звільнений з військової служби наказом командира від 08.04.2016.
Отже, оскільки після прийняття наказу від 08.04.2016 № 80 пройшло більше 7 років, а тому виходячи зі змісту ст.234 КЗпП України у суду відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду, що є самостійною підставою для відмови у поновленні строку звернення до суду.
Крім того, суд зазначає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду ґрунтується виключно на аналізі судової практики, яка була актуальна під час введення карантину на території України, а тому не може бути врахованою судом під час розгляду питання щодо обчислення строку звернення до суду у справах правовідносини у яких виникли до внесення змін до КзпП України (19.07.2022) та завершення карантину в Україні (30.06.2022).
Частиною 3 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Отже, враховуючи, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять, суд вважає, що відсутні підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись ст. ст. 240, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя О.А. Прилипчук