Справа № 460/25117/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2024 року м. Рівне №460/25117/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК"
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" звернулось до суду з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000421; визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2023/000061/2 від 01.05.2023.

Ухвалою суду від 31.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 14.11.2023 відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно з позовною заявою, вимоги ТОВ "ОТОТРАК" ґрунтуються на тому, що за наявності усіх необхідних документів позивач звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів, зокрема таких як автомобільні запчастини. При визначенні митної вартості товарів декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву Рівненська митниця позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах неточностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації. Вказує, що декларантом подано додаткові документи, але в недостатній кількості. Сторона відповідача вказує, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 01.05.2023 №UA204020/2023/000061/2. Ствердила, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. Для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів, згідно рівнів митної вартості ЄАІС Держмитслужби. Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 01.05.2023 № 23UA51U2. Сума додатково нарахованих митних платежів становить 118 482,22 грн (за курсом НБУ на день випуску товару у вільний обіг). За наведеного сторона відповідача зауважила, що оспорювана картка відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, то відповідно до вимог ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний КВЕД 45.31).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" (Покупець) та OPOLTRANS Sp.Z O.O. (Продавець) укладений Контракт від 16.05.2022 №04/05/EXP/2022 (далі Контракт №04/05/EXP/2022), предметом якого є продаж товару автозапчастин, хімії та аксесуарів до вантажних автомобілів (п.1.1.). Відповідно до п.5.1., постачання товару здійснюється на умовах EXW, Ополе ІНКОТЕРМС 2010 (відвантаження товару Ополе 45-920, вул. Норвезька 13). Сторони обговорили можливість використати інші умови постачання. Актуальні умови постачання будуть вказуватимуться в інвойсах. У разі постачання товару силами продавця вартість витрат може бути виставлена в інвойсі окремим рядком або окремим інвойсом. За п.5.2. - товар вважається переданим продавцем та прийнятим покупцем у кількості згідно з кількістю штук та ваги, які вказані у транспортних документах. Згідно з п.5.3., разом з товаром покупцеві (перевізнику) передаються супровідні документи (у необхідній кількості): рахунок фактура (інвоїс), CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна), митна декларація. Доставка та відправка товару проводиться за рахунок покупця (п.5.4.).

Розділом 6 Контракту №04/05/EXP/2022 визначено порядок оплати товару покупця. Оплата за товар проводиться у валюті євро або у польських злотих відповідно до рахунків- фактур окремо за кожну поставку (п.6.1.). Форма оплати: 100% передоплата суми у валюті з рахунку-фактури на банківський рахунок продавця, зазначені в цьому контракті (п.6.2.). Вартість товарів, замовлених на підставі цього договору, буде встановлена відповідно до рахунків-фактур, інвойсів (п.6.3.).

27.04.2023 декларантом подано до митного оформлення митну декларацію №23UA89U4, разом з такими документами:

Контракт №04/05/EXP/2022 від 16.05.2022;

Специфікація №15V1 від 20.04.2023;

Рахунок-фактура (інвойс) №70662 від 20.04.2023;

Іnvoice №Х01/23000145 від 21.04.2023;

Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №PL/MF AR0295554 від 24.04.2023;

CMR № б.н. від 24.04.2023;

Відвантажувальна специфікація від 21.04.2023;

Прайс лист з 01.04.2023 по 30.04.2023;

Митна декларація країни відправлення MR№23PL381010Е0096800 від 24.04.2023;

Квитанція SWIFT №313 від 21.04.2023;

Заключна виписка з АТ КБ «Приватбанк» за 21.04.2023;

Договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019;

Договір №ОД030123 Перевезення вантажу в міжнародному і внутрішньому сполученні від 03.01.2023;

Заявка №04_04_23 від 15.04.2023 (до договору №ОД030123 від 03.01.2023);

Рахунок-фактура РФ-ОТ002321 від 25.04.2023;

Лист Вих. № 0105-1 від 01.05.2023;

Лист-опис товару від 21.04.2023;

Експертний висновок № 01052023 від 01.05.2023.

Вартість товару заявлена декларантом за основним методом 1 - визначення митної вартості товарів за ціною контракту.

Митним органом сформовано Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000421 (далі Картка відмови), якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.

Причини відмови: митні формальності щодо оформлення заявленого товару (митна декларація за внутрішнім номером 14818, присвоєним номером митниці №23UA89U4, далі - ЕМД) не можуть бути виконані митним органом у зв`язку із невиконанням декларантом вимог пунктів 1, 3 частини 1 статті 266 Митного кодексу України (Закон України від 13.03.2012 №04495-VI, далі - МКУ), а саме митна вартість імпортованих товарів №№90, 91, 92, 93, 95, 98, 103, 108 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки, декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується 3 положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р., а надані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності.

Митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2023/000061/2 від 01.05.2023 (далі Рішення №UA204020/2023/000061/2), яким митну вартість товарів скориговано за другорядним резервним методом (6).

Сума додатково нарахованих митних платежів становить 118 482,22 грн (за курсом НБУ на день випуску товару у вільний обіг).

Графа 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості:

I. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевноватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи містять неточності:

- в рахунку-фактурі від 21.04.2023 № Х01/23000145 зазначено умови поставки товару EXW без прив`язки до географічного пункту;

- в рахунку-фактурі від 21.04.2023 № Х01/23000145 вказано на необхідності зазначення під час платежу: Х01/23000145, проте в банківському платіжному документі від 21.04.2023 №313 зазначено реквізити інших документів (CNTR N 04/05/EXP/2022 DD 16.05.2022, INV N 70662 DD 20.04.2023);

- згідно пункту 3.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 16.05.2022 №04/05/EXP/2022 продавець зобов`язується продати покупцеві товар відповідно до його замовлення, проте воно не надано для цілей митного оформлення товарів;

- згідно пункту 6.2. зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 16.05.2022 №04/05/EXP/2022 форма оплати - 100% передоплата суми у валюті з рахунку-фактури на банківський рахунок продавця, що не узгоджується з даними рахунку-фактури від 21.04.2023 №X01/23000145 (1 день від дати рахунку-фактури) та рахунку-проформи від 20.04.2023 №70662 (30 календарних днів від дати рахунку);

- для цілей митного оформлення товарів надано прайс-лист продавця від 01.04.2023 № б..н. (термін дії - 30.04.2023), що позиціонується як прейскурант (прайс- лист) виробника товару.

3) додатково наданий експертний висновок від 01.05.2023 №01052023 неналежної якості та не підлягає візуальному контролю, оскільки:

- відсутні окремі сторінки (11, 14);

- виданий на частину асортименту товарів з інвойсу від 21.04.2023 № X01/23000145;

- не містить інформації щодо стану товарів (нові чи бувші у використанні), по яким проводився аналіз пропозицій у відкритих джерелах, на що опосередковано вказує суттєва різницю діапазону вартостей для окремих позицій (наприклад, артикул 10-01-02-0040 - від 0,91 до 121,53 EUR за одиницю);

- окремі позиції товарів (різні артикули), по яким проводився аналіз пропозицій у відкритих джерелах, мають ідентичний діапазон вартостей (7,29 - 809,15 EUR за одиницю).

Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання товару та включення до митної вартості усіх належних складових з огляду на спосіб транспортування товару.

Таким чином, заявлене декларантом числове значення митної вартості товарів не може бути перевірене митницею, що є порушенням ч.1 ст. 54 МКУ.

II. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості товарів, яка грунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях товарів, ввезених приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних умовах, та митне оформлення яких здійснено:

Товар №90 - MД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013771 - 3,95 USD/кг;

Товар №91 - МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 4,22 USD/кг;

Товар №92 - МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 4,21 USD/кг;

Товар №93 - МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 4,71 USD/кг;

Товар №95 - МД від 28.03.2023 №UA204020/2023/012609 - 6,16 USD/кг;

Товар №98 - МД від 10.04.2023 №UA806070/2023/001624 - 6,16 USD/кг;

Товар №103 - МД від 01.02.2023 №UA204020/2023/004193 - 4,63 USD/кг;

Товар №108 - МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 5,01 USD/кг.

III. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком:

1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підгоговлені спеціалізованими експертними організаціями;

2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів;

4) замовлення, визначене пунктом 3.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 16.05.2022 №04/05/ЕХР/2022.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповілно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ.

Митну вартість товарів визначено на підставі інформацією щодо митної вартості, яка грунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях товарів, ввезених приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних умовах, та митне оформлення яких здійснено:

Товар №90 - MД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013771 - 3,95 USD/кг;

Товар №91 - МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 4,22 USD/кг;

Товар №92 - МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 4,21 USD/кг;

Товар №93 - МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 4,71 USD/кг;

Товар №95 - МД від 28.03.2023 №UA204020/2023/012609 - 6,16 USD/кг;

Товар №98 - МД від 10.04.2023 №UA806070/2023/001624 - 6,16 USD/кг;

Товар №103 - МД від 01.02.2023 №UA204020/2023/004193 - 4,63 USD/кг;

Товар №108 - МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 5,01 USD/кг.

Числове значення митної вартості товарів у валюті рахунку становить:

Товар №90 - 1073,56 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 43362,97 грн (3,95 USD/кг *300,202кг*36,5686грн/USD);

Toвap №91 - 458,47 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 18518,34 грн (4,22 USD/кт *120кг*36,5686грн/USD);

Товар №92 - 4141,21 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 167270,81 грн (4,21 USD/кг *1086,5кг*36,5686грн/USD);

Товар №93 - 4855,20 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 196110,31 грн (4,71 USD/кг *1138,6кг*36,5686грн/USD);

Товар №95 - 1798,56 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 72647,18 грн (6,16 USD/кг *322,5кг*36,5686грн/USD);

Товар №98 8833,87 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 356815,92 грн (6,16 USD/кг *1584кг*36,5686грн/USD);

Товар №103 5810,03 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 234677,45 грн (4,63 USD/кг *1386,06кг*36,5686грн/USD);

Товар №108 139,70 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 5642,83 грн (5,01 USD/кг *30,8кг*36,5686грн/USD).

Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 01.05.2023 №23UA51U2. Сума додатково нарахованих митних платежів становить 118 482,22 грн. (за курсом НБУ на день випуску товару у вільний обіг).

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

А за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В силу вимог частини другої цієї статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності у нього небезпідставних підозр з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- або надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем не вказано ні про те, що надані декларантом документи містять розбіжності, ні про наявність ознак підробки, ні про те, надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, з огляду на наступне.

З приводу покликань митного органу про те, що в рахунку-фактурі від 21.04.2023 №Х01/23000145 зазначено умови поставки товару EXW без прив`язки до географічного пункту, судом не встановлено розбіжностей у поданих декларантом документах.

Так, судом встановлено, що Рівненській митниці було подано зовнішньоекономічний договір Контракт №04/05/EXP/2022 від 16.05.2022, що є основним первинним документом, яким керуються сторони. У пункті 5.1. зазначеного контракту вказано, що постачання товару здійснюється на умовах EXW, Ополе ІНКОТЕРМС 2010 (відвантаження товару Ополе 45-920, вул. Норвезька 13). B інвойсі № X01/23000145 від 21.04.2023 вказано умови поставки, зокрема - EXW. За умовами поставки EXW (Франко-завод) товар забирається з місця виробництва (складу) товару, тому місце його навантаження не виливає на ціну для продавця. Відповідно, очевидним є те, що відправка здійснюється за вказаною у Контракті № 04/05/EXP/2022 від 16.05.2022 адресою - Ополе 45-920, вул. Норвезька 13, оскільки саме її погодили сторони. В специфікації №15V1 від 20.04.2023, яка є невід`ємною частиною Контракту №04/05/EXP/2022 від 16.05.2022, вказано умови поставки - EXW Ополе/Польща та маршрут перевезення Ополе Польща - Рівне/Україна автотранспортом. Також, у Faktura Invoice Proforma № 70662 від 20.04.2023 зазначено умови поставки EXW- Opole/Poland; y CMR № б.н. від 24.04.2023 вказано місце завантаження товару Opole, у відвантажувальній специфікації від 21.04.2023, а також в прайс листі з 01.04.2023 по 30.04.2023 вказано умови поставки - EXW- Opole/Poland. У рахунку-фактурі РФ-ОТ002321 від 25.04.2023 на оплату за надані транспортні послуги по перевезенню вантажів зазначено про перевезення: Ороlе (Польща) - п/п Ягодин (Україна) та п/п Ягодин (Україна) - Рівне (Україна). У Заявці № 04_04_23 від 15.04.2023 (Додаток до договору № ОД030123 від 03.01.2023) визначено місце завантаження - 45-920 Opole ul. Norweska 13, Poland.

Щодо зауважень митного органу про те, що в рахунку-фактурі від 21.04.2023 №Х01/23000145 вказано на необхідності зазначення під час платежу: Х01/23000145, проте в банківському платіжному документі від 21.04.2023 №313 зазначено реквізити інших документів (CNTR № 04/05/EXP/2022 DD 16.05.2022, INV № 70662 DD 20.04.2023) та про те, що згідно пункту 6.2. зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 16.05.2022 №04/05/EXP/2022 форма оплати - 100% передоплата суми у валюті з рахунку-фактури на банківський рахунок продавця, що не узгоджується з даними рахунку-фактури від 21.04.2023 №X01/23000145 (1 день від дати рахунку-фактури) та рахунку-проформи від 20.04.2023 №70662 (30 календарних днів від дати рахунку), суд враховує таке.

Відповідно до п. 6.2. Контракту № 04/05/EXP/2022 від 16.05.2022, форма оплати: 100% передоплата суми у валюті з рахунку-фактури на банківський рахунок продавця, зазначені в цьому контракті

Контрагентом позивача було виставлено Faktura Invoice Proforma №70662 від 20.04.2023 на суму 90854, 48 євро і містить інформанію про поставку товару в майбутньому, для її погоджения та затвердження з боку позивача, як покупця товару. Також, вказано умови оплати - 100% від вартості Інвойсу у термін 30 календарних днів від дати Інвойсу. Такі умови повністю відповідають умовам оптати, які вказані в специфікації № 151 від 20.04.2023, яка є невід`ємною частиного Контракту № 04/05/EXP/2022 від 16.05.2022.

Позивач оплатив товар, що підтверджусться квитанцією SWIFT № 313 від 21.04.2023, яка була надана до митного оформлення. В даному банківському платіжному документі зазначено, що оплата була здійснена по Контракту № 04/05/EXP/2022 від 16.05.2022 та інвойсу №70662 від 20.04.2023. Тобто, позивач погодивши умови виставленого Faktura Invoice Proforma №70662 від 20.04.2023 здійснив передоплату за товар 21.04.2023, про що повідомив продавця. Відповідно продавець, почав процедуру поставки товару, під час якої був оформлений Invoice № X01/23000145 від 21.04.2023, який уже був комерційним інвойсом і підтверджував обов`язок позивача сплатити за товар, який фактично ним уже був виконаний в повному обсязі на умовах передоплати.

Суд зауважує, що подані до митного оформлення Faktura Invoice Proforma № 70662 від 20.04.2023 та Invoice № X01/23000145 від 21.04.2023 не містять розбіжностей в числових значеннях митної вартості товару, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та чітко встановлюють вартість товару у розмірі 90854,48 євро, як і було сплачено позивачем.

Суд зазначає, що зазначені в рішенні про коригування митної вартості зауваження не є розбіжностями і не вливають на числові значення митної вартості, а також не спростовують реальну вартість імпортованого товару.

Щодо покливань відповідача про те, що згідно пункту 3.1. зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 16.05.2022 №04/05/EXP/2022 продавець зобов`язується продати покупцеві товар відповідно до його замовлення, проте воно не надано для цілей митного оформлення товарів.

Суд зазначає, що ст. 53 Митного кодексу України чітко визначено перелік документів, які є обов`язковими до пред`явлення, так і додаткових документів, що визначають складові митної вартості товарів. Замовлення у вказаному переліку відсутнє.

Окрім цього, згідно з п.5.3. Контракту №04/05/EXP/2022, разом з товаром покупцеві (перевізнику) передаються супровідні документи (у необхідній кількості): рахунок фактура (інвоїс), CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна), митна декларація. Вартість товарів, замовлених на підставі цього договору, буде встановлена відповідно до рахунків-фактур, інвойсів (п.6.3.). Зазначені документи були надані Рівненській митниці, тому вказані покликання відповідача суд вважає безпідставними.

З приводу зазначення митним органом того, що для цілей митного оформлення товарів надано прайс-лист продавця від 01.04.2023 № б..н. (термін дії - 30.04.2023), що позиціонується як прейскурант (прайс- лист) виробника товару.

Судом встановлено, що перелік товарів вказаний декларантом у поданій 27.04.2023 МД, узгоджується з документами, які подавалися для митного оформлення.

Суд враховує, що листом № 0105-1 від 01.05.2023 декларантом було повідомлено Рівненську митницю про те, що при заповненні митної декларацій ним помилково подано прайс-лист продавця від 01.04.2023 № б.н. (термін дії - 30.04.2023) під кодом документу «3014 (прайс-лист виробника товарів)», оскільки продавець не є виробником товарів, що декларується, у звязку з чим просив вважати правильним код документу 9000 (інші некласифіковані документи) згідно класифікатора документів.

Також, судом встановлено, що митному органу було подано експертний висновок №01052023 від 01.05.2023.

З огляду на вищенаведене, суд звертає увагу, що вартість товарів в повній мірі відповідає тій вартості, що визначена у специфікації №15V1 від 20.04.2023, Faktura Invoice Proforma № 70662 від 20.04.2023 тa Invoice № X01/23000145 вд 21.04.2023. В той же час, митним органом не наведено жодних грунтовних аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс-листа, виданого саме експортером, ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару, за умови, що відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару, в повній мірі відповілає вартості, що визначена у поданих до митного оформлення документах.

Щодо витребування Рівненською митницею інших додаткових документів, суд враховує доводи позивача про те, що надання каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товарів протиправною і необгрунтованою у зв`язку із тим, що продавець товару (постачальник), який не є його виробником, зазначені документи позивачеві не надавав, а тому у позивача не було об`єктивної можливості виконати таку вимогу митного органу, про що й було повідомлено Рівненську митницю листом №0105-1 від 01.05.2023. Також суд вважає безпідставною вимогу відповідача надати виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки, оскільки Контрактом № 04/05/EXP/2022 від 16.05.2022 не передбачено надання продавцем такого документу покупцеві.

Суд наголошує, що вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені ст. 53 Митного кодексу України заборонено.

За наведеного, вищезазначені доводи відповідача, суд вважає безпідставними та не бере до уваги.

Також, судом встановлено, що декларантом позивача до складу митної вартості імпортованих товарів додано витрати на транспортування (в сумі 36606,00 грн) до митного кордону України в силу положень частини десятої статті 58 Митного кодексу України. Належні документи щодо транспортних витрат, долучалися до митного оформлення, узгоджуються між собою та не місять жодних розбіжностей.

Судом встановлено, що декларант позивача надав відповідачу усі, передбачені частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Контракт, рахунки-фактури (інвойси) і банківський платіжний документ про оплату імпортованих товарів не місять жодних розбіжностей ні про умови поставки, ні про номенклатуру товарів, ні про їхню ціну.

Навпаки усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товарів.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Суд вважає, що дійсною причиною коригування були відомості, які містилися в інформаційних системах про раніше визнану митну вартість аналогічних чи подібних товарів.

Отже, фактично в основу оскаржуваних рішень покладено лише ті обставини, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості товарів, яка грунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях товарів, ввезених приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних умовах, та митне оформлення яких здійснено за МД: товар №90 за MД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013771 - 3,95 USD/кг, товар №91 за МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 4,22 USD/кг, товар №92 за МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 4,21 USD/кг, товар №93 за МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 4,71 USD/кг, товар №95 за МД від 28.03.2023 №UA204020/2023/012609 - 6,16 USD/кг, товар №98 за МД від 10.04.2023 №UA806070/2023/001624 - 6,16 USD/кг, товар №103 за МД від 01.02.2023 №UA204020/2023/004193 - 4,63 USD/кг, товар №108 за МД від 04.04.2023 №UA204020/2023/013769 - 5,01 USD/кг.

Суд зазначає, що інформація щодо вартості аналогічних товарів не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Крім того на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, у них зазначено лише дату та номер митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованим та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Суд зауважує, що за наведеними митним органом МД, які взято за основу для визначення митної вартості товарів, метод визначення митної вартості 6, тобто резервний.

Більше того, слід звернути увагу на те, що прирівнювання митним органом частини товарів відбулося за МД за резервним методом з урахуванням картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості, які в свою чергу оскаржуються в Рівненському окружному адміністративному суді в межах судових справ №№460/22948/23, 460/22156/22, 460/16218/23.

Також, прирівнювання цін товарів різних виробників, різного матеріалу і призначення ні за яких умов не може вважатися обґрунтованим та підставним, як і ціни різних постачальників, що мають різні умови поставки.

Отже, вищенаведене не являється та не може являтися обґрунтованою правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Інших митних декларацій, до ціни товару по яких прирівнювалася митна вартість імпортованих позивачем товарів, відповідач суду не надав, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість відповідних тверджень суб`єкта владних повноважень.

Тому, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, митний орган жодним чином не обґрунтував їх, хоча вищенаведені поставки відрізняються і за виробником товару, і за кількістю товару.

За наведеного, спірні рішення відповідача не відповідають ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.

З досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості і похідних від них рішень карток відмов у прийнятті митних декларацій.

Також суд зауважує на тому, що відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Частиною третьою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

З даного приводу суд зазначає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не містять опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальні формулювання щодо неможливості їх почергового використання.

Таким чином, стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження тому, що зазначена процедура взагалі проводилась, як і тому, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А в силу вимог частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

За наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 5368,00 грн.

Також, відповідно до положень пункту першого частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем понесені витрати за письмовий офіційний переклад письмових доказів.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

На підтвердження понесення таких витрат позивачем долучено договір про надання послуг усного та письмового перекладу № 106-23 від 27.02.2023, рахунок на оплату № 148 від 19.05.2023, акт надання послуг № 142 від 19.05.2023, платіжну інструкцію № ОТ00000678 від 22.05.2023 на суму 9000,00 грн, отримувач: ПП Альфа Переклад.

Таким чином, на користь позивача також підлягають стягненню витрати, пов`язані із залученням перекладача в розмірі 9000,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" до Рівненської митниці - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000421 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2023/000061/2 від 01.05.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 5368,00 грн та витрати, пов`язані із залученням перекладача в розмірі 9000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" (вул. Тиха, 7, м.Рівне, Рівненська обл., Рівненський р-н,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 42617033)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104, м.Рівне, Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Н.В. Друзенко