Справа № 580/2109/20
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 580/2109/20

адміністративне провадження № К/9901/5445/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021р.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій і бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління ДСА у Черкаській області №04-398/20 від 25.02.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди на підставі довідки територіального управління ДСА у Черкаській області №04-398/20 від 25.02.2020 із врахуванням раніше сплачених сум

ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 01.10.2016 позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди судді.

25.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25.02.2020 №04-398/20, згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці станом на 01.01.2020.

Вказана довідка видана позивачу відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України, про те, що станом на 01.01.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 113508,00 грн.

Відповідач листом №2300-0313-8/6673 від 02.03.2020 відмовив позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі заяви від 25.02.2020 року. Вказану відмову відповідач обгрунтував тим, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII та рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність, однак станом на 04.03.2020 відповідні зміни до Закону №1402-VIII не внесено.

Вважаючи відмову відповідача у здійсненні перерахунку протиправною, позивач звернувся до суду.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що у зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди судді звернувся до відповідача із заявою та довідкою щодо перерахунку довічного грошового утримання, проте відповідач протиправно відмовив у проведенні такого перерахунку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.03.2020 на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25.02.2020 №04-398/20.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 01.03.2020 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % судівської винагороди, визначеної у довідці територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25.02.2020 №04-398/20 із врахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, дійшов висновку, що після ухвалення Конституційним Судом рішення №2-р/2020 від 18.02.2020 позивач набув право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, і такий перерахунок має здійснюватись виходячи з 90% від розміру заробітної плати діючого на відповідній посаді судді.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% та прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 68% суддівської винагороди, визначеної у довідці територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25.02.2020 № 04-398/20 із врахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 - залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у зазначеній частині та приймаючи в цій частині нове рішення, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII позивач, як суддя у відставці, набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді, та, як наслідок неправомірність посилань відповідача на відсутність підстав для проведення такого перерахунку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині, враховуючи положення ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VІІІ, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 68% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків (20 років роботи) + 18 відсотків (9 років роботи на посаді судді понад 20 років х 2).

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обгрунтування касаційної скарги позивач покликається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставини справи, що призвело до ухвалення рішення, яке на думку позивача, підлягає скасуванню.

Зокрема, покликається на те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у нього права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 90% від розміру заробітної плати діючого на відповідній посаді судді.

В свою чергу, змінюючи рішення суду першої інстанції та визначаючи відсотковий розмір його довічного грошового утримання в розмірів 68%, суд апеляційної інстанції не врахував, що положення ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VІІІ поширюються на випадки призначення нового довічного грошового утримання судді, який пішов у відставку в період дії цього Закону, а не на перерахунок вже призначеного раніше утримання. Оскільки він був звільнений у відставку в період дії Закону №2453-VІ, а тому набув право на 90% грошового утримання діючого судді.

Як на підставу касаційного оскарження позивач посилається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а, від 11.02.2021 у справі №200/3958/19-а, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18.

Просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив у її задоволенні відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах доводів касаційної скарги відповідно до статті 341 КАС України, Верховний Суд, виходить з наступного.

За змістом касаційної скарги, позивач не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Так, предметом даного позову є відмова відповідача у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі поданої позивачем довідки.

Відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за його заявою, відповідач виходив із того, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII та рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність. Водночас, станом на 04.03.2020 відповідні зміни до Закону №1402-VIII внесено не було. Посилаючись на це, відповідач вказав позивачу на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку призначеного йому раніше довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, предметом позову є відмова територіального органу Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі оновленої довідки виходячи із розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а не відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, спору стосовно відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, тому такі вимоги є передчасними.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30.09.2021 у справі №580/2323/20, від 06.10.2021 у справі №380/5074/20 та від 11.10.2021 у справі №160/10640/20.

Крім того, у постанові від 18.11.2021 у справі №340/4458/20 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

« 19. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, судам, на переконання колегії суддів, слід було відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно зобов`язання відповідача провести спірний перерахунок призначеного позивачу довічного грошового утримання судді, як судді у відставці, у конкретному розмірі та визначенням конкретного значення відсотків такого утримання, як передчасних.

20. Вищевказане виключає правові підстави для зазначення у резолютивній частині рішення будь-якої інформації, окрім тієї, що пов`язана зі здійсненням такого перерахунку на підставі відповідної довідки

21. У випадку незгоди з перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII на підставі довідки Господарського суду Кіровоградської області про розмір суддівської від 07.08.2020 № 73, зокрема, в частині застосування відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання, позивач не позбавлений права оскаржити вказані дії та рішення у судовому порядку.

22. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.10.2021 у справі №160/10640/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від такої позиції.».

За таких обставин, враховуючи сформовану практику Верховного Суду суди обґрунтовано дійшли висновку щодо протиправності рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача та постановили рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Водночас, враховуючи, що відсотковий розмір суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання позивача не був предметом та мотивом відмови пенсійного органу у здійсненні перерахунку позивачу довічного грошового утримання на підставі оновленої довідки, судам слід було відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно зобов`язання відповідача провести спірний перерахунок призначеного позивачу довічного грошового утримання судді, як судді у відставці, у конкретному розмірі та з визначенням конкретного значення відсотків такого утримання, як передчасних.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що у вказаній справі суди попередніх інстанцій не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а, відповідно до яких правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, оскільки такі висновки не суперечать усталеній практиці Верховного Суду, окрім того, спір у вказаних справах стосувався відносин, які виникли та існували до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020.

Також безпідставними є покликання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, оскільки спір у цій справі стосувався перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII. Водночас, спір у справі, що розглядається, стосується перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII. Отже, сторони, предмет спору та обставини справи №240/5401/18 відрізняються від справи №580/2109/20.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

За правилами частини 3 статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 скасувати.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 змінити в частині мотивів часткового задоволення позовних вимог, виклавши їх в редакції цієї постанови.

В абзаці 3 резолютивної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 число « 90%» виключити.

В решті рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук