Справа № 160/16743/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/16743/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бендес А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 року (суддя Луніна О.С., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 08.09.2023 року) у адміністративній справі №160/16743/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, нарахування та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача «По особовому складу» від 09.06.2023 року №369о/с в частині звільнення його, сержанта поліції, поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зі служби в поліції за п.10 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у разі набрання рішення суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності); поновити його на посаді сержанта поліції поліцейського полку особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області з 10.06.2023 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.06.2023 року по день поновлення на посаді.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.023 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду є необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт звертав увагу на те, що згідно мотивувальної частини ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31.01.2020 року у справі №205/440/15-к ОСОБА_2 26.07.2014 року були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.162 та ч.2 ст.296 КК України. Апелянт зазначав, що під звільненням від кримінальної відповідальності в судовій практиці розуміється відмова держави від застосування до особи, яка вчинила злочин, встановлених законом обмежень певних прав і свобод, шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України (п.1 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»); апелянт звертав увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за п.1 ч.2 стю.284 КПК України (в редакції 2012 року) є нереабілітуючою обставиною. На думку апелянта, суд помилково прийшов до висновку про не застосування до спірних правовідносин п.4 ч.2 ст.61 Закону України «Про Національну поліцію» згідно якого не може бути поліцейським особа, що якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав. Апелянт вважав, що спеціальні юридичні і моральні норми пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності поліцейського. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Апелянт зазначав, що ОСОБА_1 , склавши Присягу працівника поліції, добровільно взяв на себе вищевказані зобов`язання і був обізнаний, що за порушення цих вимог, а тим паче вчинення кримінальних правопорушень, його буде звільнено зі служби в поліції; судом не було враховано, що згідно мотивувальної частини ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31.01.2020 року у справі №205/440/15-к ОСОБА_2 26.07.2014 року були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.162, ч.2 ст.296 КК України. Апелянт зазначав, що порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції, затверджений наказом МВС України від 06.04.2016 року №260.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 року у справі №804/281/17 заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено частково; скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 року у справі № 804/281/17 та ухвалено нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області «По особовому складу» від 01.12.2016 року №340о/с в частині звільнення ОСОБА_1 , сержанта поліції, поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність); поновлено ОСОБА_1 на посаді сержанта поліції поліцейського полку особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 02.12.2016 року; стягнуто з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.12.2016 року по 08.06.2023 у розмірі 594476,40 грн. Рішення в частині поновлення сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського полку особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 року у справі №804/281/17 Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області 09.06.2023 року прийняло наказ №368 о/с, яким внесено зміни до наказу ГУНП від 01.12.2016 року №340 о/с: «пункт наказу ГУНП від 01.12.2016 року №340 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1», з 01.12.2016 року, зі встановленням преміювання за грудень 2016 року у розмірі 0%, з невикористаною частиною щорічної основної оплачуваної відпустки за 2016 рік, що складає 28 діб, скасовано та вважати його поновленим на службі в поліції на посаді поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1», з 02.12.2016 року». Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 369о/с від 09.06.2023 року «По особовому складу» згідно з Законом України «Про Національну поліцію» звільнено за п.10 ч.1 ст.77 (у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності) сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1», з 09.06.2023 року. Підстава: ухвала Дніпровського апеляційного суду від 31.01.2020 року (провадження № 11-кп/803/56/20, справа № 205/440/15к). Вирішуючи спір по суті, суд керувався ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема п.10, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення. Суд врахував, що ухвалою суду ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності. Суд вважав, що доводи відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин вимог п.4 ч.2 ст.61 Закону України «Про Національну поліцію» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на наступне, оскільки відповідно до п.4 ч.2 ст.61 Закону України «Про Національну поліцію» не може бути поліцейським особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, водночас, ГУ НП в Дніпропетровській області звільнило ОСОБА_1 не з урахуванням п.4 ч.2 ст.61 Закону України «Про Національну поліцію», а на підставі п.10 ч.1 ст.77 Законом України «Про Національну поліцію», за відсутності на те правових підстав. Суд врахував протиправність наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №369о/с від 09.06.2023 року, а тому вважав, що підлягає задоволенню вимога про зобов?язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.06.2023 року по день поновлення на посаді.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 29.04.2014 року по 06.11.2014 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року проходив службу в поліції.

Як вбачається з матеріалів справи. 27.07.2014 року, після прийняття ОСОБА_1 на службу в органи внутрішніх справ, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №002824 за обвинуваченням, зокрема, ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162, ч.2 ст.296 КК України, що не було враховано при прийнятті ОСОБА_2 на службу в поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення атестування ОСОБА_1 наказом ГУ НП в Дніпропетровської області від 01.12.2016 року №340о/с було звільнено за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», який ОСОБА_1 оскаржив у судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 27.07.2017 року у справаі №804/281/17 було відмовлено.

Встановлено, що ОСОБА_2 оскаржував у судовому порядку рішення атестаційної комісії №26 ГУ НП в Дніпропетровськй області про результати йго тестування, а саме, що він займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню з поліції через службову невідпоідність, що прийняте 30.10.2016 року та офорлене протоколом №241.

Всановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 року визнано та скасовано рішення атестаційної комісії №26 ГУ НП в Дніпропетровській області про результати тестування ОСОБА_2 сержанта поліції, поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення Дніпро-1 ГУ НП в Діпропетровській області, прийняте 30.10.2016 року (протокол №241). Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 року змінено, виключено з його мотивувальної частини висновки щодо незастосування до спірних правовідносин приписів Закону України «Про професійний розвиток працівників». Суд зазначив, що 27.07.2014 року, після прийняття ОСОБА_1 на службу в органи внутрішніх спраів, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №0002824 за обвинуваченням, зокрема ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162, ч.2 ст.296 КК України. Водночас, при прийнятті ОСОБА_2 до поліції, вказані обставини враховані не були. Незважаючи на наявну в атестаційному листі ОСОБА_2 інформацію відповідно до якої під час проходження служби останній скоїв вчинки, що дискредитують звання поліцейського, а прокуратурою Дніпропаетровської області передано до суду справу за підозрою у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України та посилання відповідача на наявні обставини, атестацію ОСОБА_2 призначено не з підстав, передбачених ч.2 ст.57 Закону Ураїни Про Національну поліцію. Суд вказав, що оскаржуване рішення №26 не містить посилання на інформацію про передачу до суду справи за підозрою у вчиненні ОСОБА_2 кримінального прапволпорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, а ні мотивів чи обгрунтувань, які покладено в основу комісії про службову невідповідність ОСОБА_2 . Суд вказав, що в наказі зазначено загальну підставу для призначення атестації і не визначено таку підставу, як вирішення питання про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції через невідповідність (п.3 ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію, з огяду на те, що він скоїв вчинки, що дискредитцують звання поліцейського.

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 05.05.2023 року у справі №804/8555/16 касаційну скаргу ГУ НП в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 року та постанову Третього апеляційого адміністративного суду від 23.03.2023 року у справі №804/8555/16 повернуто.

Встановлено, що рішення Дніпропетровського окружного апдміністративного суду від 27.07.2017 року у справі №804/281/17, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 року у справі №804/281/17 було скасовано за нововиявленими обставинами; визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.12.2016 року №340о/с в частині звільнення ОСОБА_2 , сержанта поліції, поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення Дніпро-1 ГУ НП в Дніпропетровській області, зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону Ураїни Про Національну поліці (через службову недбалість); поновлено ОСОБА_2 на посаді з 02.12.2016 року; стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.12.2016 року по 08.06.2023 року. Підставою для прийняття наказу про звільнення, був саме атестаційний лист ОСОБА_2 від 30.10.2016 року, однак правовою підставою для звільнення є п.5 ст.77 Закону України Про Національну поліцію службова невідповідність, яка встановлена під час проведення атестації, що оформлено рішенням атестаційної комісії від 30.10.2016 року №26 (протокол №241), та яке в подальшому скасоване рішенням суду у справі №804/8455/16, що свідчить про відсутність підстав для висновку про службову невідповідність. ОСОБА_2 , що є підставою для скасування наказу про звільнення ОСОБА_2 від 01.12.2016 року №340о/с. Суд зазначив, що, не зважаючи на вказані відомості в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та наявну в атестаційному листі ОСОБА_2 інформацію відповідно до якої, під час проходження служби останній скоїв вчинки, що дискредитують звання поліцейського, а прокуратурою Діпропетровської області передано справу за підозрою у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України та посилання відповідача на вказані обставини, атестацію ОСОБА_2 призначено не з підстав, передбачених ч.2 ст.57 Закону України По Національну поліцію.

Встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 року у справаі №804/281/17 було залишено без змін. Суд апеляційної інстанції зазначив, що атестація Дріжана була проведена з порушенням процедури, однак наявність вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року у справі №205/440/15-к, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України не була предметом розгляду атестаційною комісією та оцінка цим обставинам атестаційною комісією не надавалася. Підставою для скасування наказу про звільнення ОСОБА_2 згідно наказу від 01.12.2016 року №340о/с були судові рішення, якими було встановлено, що атестація ОСОБА_2 була проведена з порушенням процедури.

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 09.01.2024 року касаційна скарга ГУ НП в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 року у справі №804/281/17 повернута.

Встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 року, справа №804/281/17, ГУ НП в Дніпропетровській області наказом від 09.06.2023 року №368о/с було внесено зміни до наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.12.2016 року №340о/с та пункт наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.12.2016 року №340о/с в частині звільнення з служби в поліції відповідно до п.5 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення Дніпро-1, з 01.12.2016 року скасовано та вважати його поновленим на службі в поліції на посаді поліцейського полу патрульної служби поліції особливого призначення Дніпро-1 з 02.12.2016 року.

Аналізуючи обставини у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що підставою для скасування наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.12.2016 року №340о/с про звільнення ОСОБА_2 та його поновлення в поліції, було проведення атестації (рішення №26 від 30.10.2016 року, оформлене протоколом №241) з порушенням процедури, встановленої ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію. При цьому атестаційною комісією не було надано оцінки скоєнню ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162, ч.2 ст.296 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року у справі №205/440/15-к (кримінальне провадження №11-кп/803/56/20), зокрема, ОСОБА_1 був визнаний винуватим та засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162, ч.2 ст.296 КК України.

Встановлено, що ухвалою Дніровського апеляційного суду від 31.01.2020 року у справі №205/440/15-к (кримінальне провадження №11-кп/803/56/20) вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року скасований в частині засудження; кримінальне провадження щодо, зокрема, ОСОБА_1 за ч.2 ст.162, ч.2 ст.296 КК України - закрито на підставі ч.1 ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у звязку із звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчнням строків давності. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31.01.2020 року у справі №205/440/15-к встановлено: Аналізуючи вищенаведені фактичні обставини, встановлені судом, колегія суддів, погоджуючись із оцінкою, наданою ним в оскаржуваному вироку, вважає, що дії ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст.162 КК України за ознаками умисних дій, що виразилися у порушенні недоторканості житла, тобто незаконного проникнення до житла, вчиненого із застосуванням насильства, та за ч.2 ст.296 КК України за ознаками умисних дій, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинених групою осіб. Розглядаючи клопотання обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності за давністю, колегія суддів вважає їх обгрунтованими з огляду на те, що відповідно до пунктів 1, 3 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 26.07.2014 року, тобто більше, ніж за п`ять років до набрання оскаржуваним вироком законної сили, були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.162 та ч.2 ст.296 КК України, а ОСОБА_6 у той же день - кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч.2 ст.162, ч.5 ст.27, ч.2 ст.296 КК України. Всі ці кримінальні правопорушення за правилами ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Підстав для зупинення або переривання строку давності щодо обвинувачених не вбачається, у зв`язку з чим даний строк належить вважати таким, що збіг, а обвинувачені з цієї підстави підлягають звільненню від кримінальної відповідальності. Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Встановлено, що наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 09.06.2023 року №369о/с звільнено за п.10 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію ( разі набрання законнолї сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності) сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського полку патрульної служб поліції особливого призначення Дніпро-1 з 09.06.2023 року. Підстава: ухвала Дніпровського апеляційного суду від 31.01.2020 року (провадження №11-кп/803/56/20, справа №205/440/15к).

Відповідно до п.10 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених ст.290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31.01.2020 року (кримінальне провадження №11-кп/803/56/20, справа №205/44015-к) ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162, ч.2 ст.296 КК України. За клопотанням ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності за давністю, судом до нього було застосовано ч.1 ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України та звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, тобто кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 закрите з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.61 Закону України Про Національну поліцію не може бути поліцейським особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав.

Аналізуючи обставини у справі та законодавство. яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що положення п.10 ч.1 ст.77 та п.4 ч.2 ст.61 Закону України «По Національну поліцію» не суперечать одне одному, оскільки п.10 ч.1 ст.77 Закону передбачає звільнення поліцейського у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення, зокрема, кримінального правопорушення, а положення п.4 ч.2 ст.61 Закону України передбачає, що не може бути поліцейським особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 року у адміністративній справі №160/16743/23 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, нарахування та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова