Справа № 520/30144/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 р. Справа № 520/30144/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення грошового забезпечення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення в розмірі 475 641,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу за призовом під час мобілізації та був звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_2 №28 о/с від 03.10.2023, виключений зі списків особового складу частини з 10.10.2023 згідно наказу № 293. Відповідач надав позивачу довідку про доходи за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року, згідно якої позивачу належало до виплати 1 064 611,67 грн. Водночас, згідно виписки по банківській картці/рахунку, яка належить позивачу, вбачається, що за період з 01.08.2023 по 15.09.2023 позивачу було виплачено 588 970,35 грн. Отже, позивач вважає, що заборгованість відповідача перед ним складає 475 641,32 грн. У зв`язку з невиплатою відповідачем такої заборгованості, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України документи щодо виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за спірний період.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач 04.12.2023 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що в якості доказів позивач надав суду довідку № 211 від 27.09.2023 про доходи за період з вересня 2022 р. по серпень 2023 р. Згідно вказаної довідки ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення в розмірі 1 074 448,00 грн. Також, позивач надав до суду виписку по картці за період 01.08.2022-15.09.2023, згідно якої позивач отримав грошове забезпечення в розмірі 588 970,36 грн. Відповідач вказує, що не оспорює розмір отриманого позивачем грошового забезпечення в розмірі 588 970,36 грн, однак не згоден з розміром нарахованого грошового забезпечення, який вказаний в довідці про доходи № 211 від 27.09.2023, наданій позивачем, оскільки інформація в такій довідці є помилковою. Відповідач зазначив, що на даний час довідка про доходи № 211 від 27.09.2023 скасована та сформована довідка про доходи № 311 від 28.11.2023, згідно якої позивачу з вересня 2022 року по вересень 2023 року грошове забезпечення нараховане в розмірі 597 939,47 грн та виплачено в розмірі 588 970,35 грн. Таким чином, відповідач вказує, що заборгованість по виплаті грошового забезпечення перед позивачем у відповідача відсутня. Також, відповідач надав довідку про доходи військовослужбовця ОСОБА_1 №311 від 28.11.2029, яка, за твердженням відповідача, є вірною та складена замість помилково складеної довідки № 211 від 27.09.2023. Просить відмовити в задоволенні позову.

Також, 22.01.2024 відповідач подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, до якого долучив довідку від 17.01.2024 № 65 про доходи ОСОБА_1 за 2022 рік та довідку від 17.01.2024 № 66 про доходи ОСОБА_1 за 2023 рік. Відповідач вказав, що вказані довідки є належними доказами сум грошового забезпечення, нарахованого позивачу.

Для з`ясування всіх обставин справи ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: пояснення та документальне підтвердження помилковості складання довідки № 211 від 27.09.2023 про доходи ОСОБА_1 ; первинні документи щодо нарахування позивачу грошового забезпечення за період з січня 2023 року по вересень 2023 року (помісячно), які підтверджують розмір нарахованого позивачу грошового забезпечення, зазначений в довідці про доходи ОСОБА_1 (відомості, картки, розрахункові листи стосовно позивача тощо).

Відповідач 09.02.2024 подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, до якого долучив додаткові документи щодо нарахування грошового забезпечення позивачу, зокрема, довідки про доходи за 2022 та 2023 роки та порівняльну таблицю.

Також, відповідач 16.02.2024 подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, до якого долучив додаткові документи щодо нарахування грошового забезпечення позивачу, зокрема, відомості нарахування грошового забезпечення позивачу за спірний період.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд встановив наступне.

Позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України з 30.08.2022, що вбачається з наказу про зарахування в списки особового складу частини № НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 28 о/с позивач звільнений у запас та наказом № 293 від 10.10.2023 виключений зі списків особового складу частини з 10.10.2023.

Відповідач на запит представника позивача надав позивачу довідку про доходи № 211 від 27.09.2023 за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року, згідно якої позивачу належало до виплати за вказаний період 1 064 611,67 грн.

Згідно виписки по банківській картці/рахунку НОМЕР_4 позивача, наявної в матеріалах справи, вбачається, що за період з 01.08.2022 по 15.09.2023 позивачу було виплачене грошове забезпечення в розмірі 588 970,35 грн.

Позивач вважає, що заборгованість відповідача перед ним складає 475 641,32 грн.

Відповідач зазначив, що довідка № 211 від 27.09.2023 про доходи за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року, згідно якої позивачу було нараховане грошове забезпечення в розмірі 1 074 448,00 грн, є помилковою.

У листі від 07.02.2024 № 139, наявному в матеріалах справи, відповідач зазначив, що причиною помилково складеної довідки про доходи ОСОБА_1 № 211 від 27.09.2023 послужило велике службове навантаження на працівників фінансового відділення, спричинене тим, що військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України виконує бойові та спеціальні завдання в умовах воєнного стану.

Відповідач вказує, що на даний час довідка про доходи № 211 від 27.09.2023 скасована та сформована довідка про доходи № 311 від 28.11.2023, згідно якої позивачу з вересня 2022 року по вересень 2023 року грошове забезпечення нараховане в розмірі 597 939,47 грн.

Позивач вважає, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у сумі 475 641,32 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду для стягнення такої заборгованості в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі за текстом - Закон 2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Посадові оклади військовослужбовцям виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами) (далі за текстом - постанова № 704).

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі за текстом - Порядок №260), затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Пунктами 2, 3 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги. Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Пунктом 7 Порядку № 260 визначено, що військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. У наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, судом встановлено, що позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України з 30.08.2022. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 28 о/с позивач звільнений у запас та наказом № 293 від 10.10.2023 виключений зі списків особового складу військової частини з 10.10.2023.

Відповідач на запит представника позивача надав позивачу довідку про доходи № 211 від 27.09.2023 за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року, згідно якої позивачу нараховане грошове забезпечення за вказаний період у сумі 1 064 611,67 грн.

Відповідач вказав, що довідка № 211 від 27.09.2023 про доходи за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року, згідно якої позивачу було нараховане грошове забезпечення в розмірі 1 074 448,00 грн, що була надана позивачем до суду, є помилковою.

У подальшому відповідач зазначив, що на даний час довідка про доходи № 211 від 27.09.2023 скасована та сформована вірна довідка про доходи № 311 від 28.11.2023, згідно якої позивачу з вересня 2022 року по вересень 2023 року грошове забезпечення нараховане в розмірі 597 939,47 грн.

У листі від 07.02.2024 № 139, наявному в матеріалах справи, відповідач зазначив, що причиною складення помилкової довідки про доходи ОСОБА_1 № 211 від 27.09.2023 послужило велике службове навантаження на працівників фінансового відділення, спричинене тим, що військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України виконує бойові та спеціальні завдання в умовах воєнного стану.

Порівнюючи довідку про доходи № 211 від 27.09.2023, надану позивачем, та довідку про доходи № 311 від 28.11.2023, надану відповідачем, суд встановив, що за період з вересня 2022 року по грудень 2022 року включно суми грошового забезпечення, нарахованого позивачу, у вказаних довідках співпадають, а саме: за вересень 2022 року - 7 980,08 грн, за жовтень 2022 року - 43 307,79 грн, за листопад 2022 року - 43 307,79 грн, за грудень 2022 року - 66 851,58 грн.

Отже, фактично період з вересня 2022 року по грудень 2022 року включно не є спірним у даних правовідносинах, оскільки суми грошового забезпечення за вказаний період у довідках, наданих позивачем та відповідачем, співпадають.

Натомість, досліджуючи довідку про доходи № 211 від 27.09.2023, надану позивачем, та довідку про доходи № 311 від 28.11.2023, надану відповідачем, щодо спірного періоду з січня 2023 року по серпень 2023 року, судом встановлено наступне.

У довідці про доходи № 211 від 27.09.2023 за період з січня 2023 року по серпень 2023 року зазначаються наступні суми нарахованого позивачу грошового забезпечення: у січні - 39 979,67 грн, у лютому - 117 887,75 грн, у березні - 127 262,49 грн, у квітні - 226 474,98 грн, у травні - 129200,50 грн, у червні - 157 962,99 грн, у липні - 75 429,16 грн, у серпні - 28 966,89 грн.

У довідці про доходи № 311 від 28.11.2023 за період з січня 2023 року по серпень 2023 року зазначаються наступні суми нарахованого позивачу грошового забезпечення: у січні - 47 947,82 грн, у лютому - 60 555,35 грн, у березні - 38 960,01 грн, у квітні - 65 845,83 грн, у травні - 37720,82 грн, у червні - 51 510,82 грн, у липні - 21 960,82 грн, у серпні - 21 960,82 грн.

За вказаних сум згідно довідки № 211 від 27.09.2023 позивачу було нараховане грошове забезпечення за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року в сумі 1 064 611,67 грн, а згідно довідки № 311 від 28.11.2023 за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року було нараховане грошове забезпечення в сумі 507 909,53 грн.

На підтвердження правильності сум грошового забезпечення, зазначених у довідці про доходи № 311 від 28.11.2023, відповідач долучив до матеріалів справи довідку про доходи № 65 за період з вересня 2022 року по грудень 2022 року, довідку № 66 за період з січня 2023 року по грудень 2023 року, відомості зарахувань заробітної плати за 2023 рік.

Суми нарахованого грошового забезпечення в довідці про доходи № 65 за період з вересня 2022 року по грудень 2022 року співпадають з сумами, вказаними в довідках про доходи № 211 від 27.09.2023 та № 311 від 28.11.2023, та складають загальну суму в розмірі 161 447,24 грн.

Суми нарахованого грошового забезпечення в довідці про доходи № 66 за період з січня 2023 року по серпень 2023 року повністю співпадають з сумами, вказаними в довідці № 311 від 28.11.2023, наданій відповідачем до матеріалів справи, та складають загальну суму в розмірі 346462,29 грн.

Згідно відомостей зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо), наявних в матеріалах справи, вбачаються наступні суми нарахувань грошового забезпечення позивачу за період з січня 2023 року по серпень 2023 року: у січні - 47 947,82 грн, у лютому - 60555,35 грн, у березні - 38 960,01 грн, у квітні - 65 845,83 грн, у травні - 37 720,82 грн, у червні - 51 510,82 грн, у липні - 21 960,82 грн, у серпні - 21 960,82 грн, що складають загальну суму в розмірі 346 462,29 грн.

Вказані суми грошового забезпечення підтверджуються нарахуванням коштів згідно виписки по банківській картці/рахунку позивача, наданої позивачем до матеріалів справи.

Так, з виписки по банківській картці/рахунку, яка належить позивачу, вбачається, що за спірний період з вересня 2022 року по серпень 2023 року позивачу було виплачено грошове забезпечення в розмірі 507 909,53 грн = 161 447,24 грн (з вересня 2022 року по грудень 2022 року) + 346 462,29 грн (з січня 2023 року по серпень 2023 року).

При цьому, суд зазначає, що довідка про доходи не є первинним документом про нарахування грошового забезпечення військовослужбовцю, оскільки розмір нарахованого грошового забезпечення підтверджується відомістю нарахувань грошового забезпечення.

Судом приймаються до уваги пояснення відповідача про помилковість даних, наведених у довідці № 211 від 27.09.2023, оскільки вказаний факт підтверджується відомістями зарахувань грошового забезпечення позивача, які надані на виконання вимог ухвали суду.

Тобто, суми грошового забезпечення, вказані в довідці про доходи № 311 від 28.11.2023, є нарахованими та виплачені позивачу в повному обсязі.

Суд звертає увагу, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19 визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень, довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні жодні документи, що б підтверджували нарахування сум грошового забезпечення, вказаних у довідці про доходи № 211 від 27.09.2023, наданій позивачем.

Позивачем не надано до суду доказів нарахування позивачу грошового забезпечення в зазначеному в позовній заяві розмірі, з якого б утворилася заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 475 641,32 грн. Позивачем у позовній заяві вказана лише загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, однак позивачем не вказано посилань на будь-які докази, які б містили в собі вихідні дані для такого розрахунку заборгованості.

Також, позивачем не спростовано належними доказами правильність сум нарахованого грошового забезпечення, вказаних у довідці про доходи № 311 від 28.11.2023, довідці № 65, довідці № 66, відомостях зарахувань заробітної плати за 2023 рік, наданих відповідачем.

Натомість, відповідачем зазначено про помилковість складення довідки про доходи № 211 від 27.09.2023, наданої позивачем, та надано відомості нарахування грошового забезпечення позивачу, з яких вбачаються дані щодо складових нарахованих та виплачених позивачу сум грошового забезпечення.

Матеріалами справи підтверджується, що суми грошового забезпечення, нараховані позивачу за спірний період (з вересня 2022 року по серпень 2023 року), виплачені відповідачем позивачу в повному обсязі.

Встановлені судом обставини свідчать про безпідставність позовних вимог позивача.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1,2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, позивач не надав суду доказів протиправності в діях відповідача під час нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення та щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем, не довів порушення його прав та інтересів з боку відповідача. Судом таких обставин також не встановлено.

Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог позивача без задоволення.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про стягнення грошового забезпечення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин