Справа № 420/25895/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/25895/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Львівської митниці на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року, прийняте у складі суду судді Попова В.Ф. в місті Одеса по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому позивач просив суд:

- визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900161/2 від 24.03.2023 року;

- визнати противоправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/001042 від 24.03.2023 року;

Поміж іншого, у позовні заяві було заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» до Львівської митниці задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900161/2 від 24.03.2023 року. Визнано противоправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/001042 від 24.03.2023 року.

11 грудня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

14 грудня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшли заперечення Львівської митниці, в якій відповідач, вказуючи на неспівмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу, просив суд зменшити суму стягнення.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що заявлена до відшкодування вартість наданої позивачу послуги є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи, а отже підлягає зменшенню. Апелянт зазначає, що дана категорія справи не є складною, містить один епізод спірних правовідносин, написання позовної заяви не потребувало багато часу, при цьому представником позивача не було втрачено ні часу, ні грошових витрат на відвідування засідань по цій справі та не було складено додаткових пояснень чи клопотань.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спірне питання та доходячи висновку про наявність підстав для компенсації заявлених витрат позивача на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена до стягнення сума у розмірі 7500,00 грн.є співмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

Вирішуючи спірне питання в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно положень ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, до суду було надано копію Договору про надання юридичних послуг №0101-22/ЮП від 01 січня 2023 року із Додатком №1 до вказаного Договору, Додаткову угоду №12-23UA75U8 від 18 вересня 2023 року та Акт наданих послуг №12-23UA75U8 від 11 грудня 2023 року.

Згідно наданого позивачем до суду першої інстанції Акту наданих послуг, розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу склав 7500,00 грн та складається з:

-підготовка позовної заяви по справі №420/25895/23 5000,00 грн.;

- представництво інтересів клієнта в Одеському окружному адміністративному суді (письмове провадження) 1500,00 грн.;

- підготовка заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу -1000,00 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд зазначає, що включена до Акту наданих послуг №12-23UA75U8 від 11 грудня 2023 року послуга щодо представництва інтересів клієнта в Одеському окружному адміністративному суді (письмове провадження), яку було оцінено у 1500,00 грн не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, оскільки справа розглядалась в порядку письмового провадження, відповідно адвокат не приймав участь у судових засіданнях. Крім того, до суду першої інстанції жодних додаткових заяв, клопотань тощо під час письмового провадження у справі не надходило.

Разом з тим, щодо включеної до Акту наданих послуг №12-23UA75U8 від 11 грудня 2023 року послуги відносно підготовки заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, яку була оцінено у 1000,00 грн., колегія суддів зазначає, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постанові від 02 лютого 2024 року у cправі №910/9714/22.

Отже, з огляду на те, що наявними в матеріалах справи документами обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для компенсації позивачу частини понесених витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розмірі 5000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення заяви позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 134, 139, 252, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року задовольнити.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21/49, офіс 31, ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко