Справа № 520/10429/2020
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року

м. Київ

справа №520/10429/2020

адміністративне провадження № К/9901/9712/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 (суддя - Мар`єнко Л.М.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 (судді - Бартош Н.С., Подобайло З.Г., Григоров А.М.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №19 від 04.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 02.03.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити йому, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84 відсотки суддівської винагороди, обчисленої згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області від 28.02.2020 №04-52/256, починаючи з 19.02.2020.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Верховної Ради України №3337-VІ від 12.05.2011 "Про звільнення суддів" позивача звільнено з посади судді Харківського районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді апеляційного суду у відставці у розмірі 84 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон №2453-VI).

28.02.2020 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області позивачу видана довідка №04-52/256, згідно якої, з 18.02.2020 розмір суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, складає 94590 грн.

02.03.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якого додав вищевказану довідку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №19 від 04.03.2020 позивачу відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що у зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди судді звернувся до відповідача із заявою та довідкою щодо перерахунку довічного грошового утримання, проте рішенням №19 від 04.03.2020 відповідач протиправно відмовив у проведенні такого перерахунку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021, позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №19 від 04.03.2020 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 02.03.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016, з урахуванням рішення Конституційного суду від 18.02.2020 №2-/2020, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області від 28.02.2020 №04-52/256, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача про відмову позивачу у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним та підлягає скасуванню.

Суди визнали безпідставним покликання відповідача на відсутність порядку проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, оскільки підстави та порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці визначені ст. 142 Закону №1402-VIII та розділом ІІ Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1.

Враховуючи викладене, суди дійшли висновку про наявність у відповідача обов`язку здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області від 28.02.2020 №04-52/256, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Вимоги в частині визначення відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання суди визнали передчасними, оскільки перерахунок щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці відповідачем проведений не був, а отже і розмір такого, з яким би позивач був не згоден, визначений також не був.

Водночас, в мотивувальній частині рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи положення ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII та суддівський стаж позивача (22 роки) щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватись виходячи з 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обгрунтування касаційної скарги позивач покликається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норми матеріального права, неповне з`ясування обставини справи, що призвело до ухвалення рішень, які на думку позивача, підлягають скасуванню.

Зокрема, покликається на те, що суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність у нього права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 відповідно до довідки, виданої ТУДСА у Харківській області. Водночас, враховуючи, що довічне грошове утримання було призначено йому у розмірі 84% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, а також те, що відповідач не визначав інший його розмір, то висновки судів про те, що грошове утримання має розраховуватись згідно положень ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII у розмірі 54%, є помилковими.

Покликається на те, що предметом спору є відмова відповідача у проведенні йому перерахунку довічного грошового утримання на підставі виданої ТУДСА у Харківській області довідки, а не спір про його відсотковий розмір.

Крім того, покликається на те, що висновки судів суперечать висновкам, викладеним у Верховним Судом у зразковій справі №620/1116/20.

Крім того наголошує на тому, що суд першої інстанції безпідставно відкрив спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки ТУДСА у Харківській області від 28.02.2020 №04-52/256 та постанови Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2011 у справі №2018/2-а-7303/11, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить у її задоволенні відмовити.

Покликається на те, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 Управлінням здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII на підставі довідки ТУДСА в Харківській області від 28.02.2020 №04-52/256.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах доводів касаційної скарги відповідно до статті 341 КАС України, Верховний Суд, виходить з наступного.

Так, предметом цього позову є відмова відповідача у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі поданої позивачем довідки.

Відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за його заявою, відповідач виходив із того, що Рішенням Конституційного Суду України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 не визначено порядок його виконання, а відповідні зміни до Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" внесені не були. Посилаючись на це, відповідач вказав позивачу на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку призначеного йому раніше довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, спірним у цій справі є право позивача на перерахунок довічного грошового забезпечення, а не його відсотковий розмір.

Покликання позивача на те, що судами безпідставно відмовлено у задоволенні позовної вимоги про здійснення перерахунку в розмірі 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є необґрунтованим, оскільки це не було підставою відмови пенсійного органу у здійсненні перерахунку позивачу довічного грошового утримання на підставі оновленої довідки, що, своєю чергою, не заперечується позивачем.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30.09.2021 у справі №580/2323/20, від 09.06.2022 у справі №580/3004/20, від 28.08.2023 у справі №420/4734/20.

Крім того, у постанові від 18.11.2021 у справі №340/4458/20 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

« 19. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, судам, на переконання колегії суддів, слід було відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно зобов`язання відповідача провести спірний перерахунок призначеного позивачу довічного грошового утримання судді, як судді у відставці, у конкретному розмірі та визначенням конкретного значення відсотків такого утримання, як передчасних.

20. Вищевказане виключає правові підстави для зазначення у резолютивній частині рішення будь-якої інформації, окрім тієї, що пов`язана зі здійсненням такого перерахунку на підставі відповідної довідки

21. У випадку незгоди з перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII на підставі довідки Господарського суду Кіровоградської області про розмір суддівської від 07.08.2020 № 73, зокрема, в частині застосування відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання, позивач не позбавлений права оскаржити вказані дії та рішення у судовому порядку.

22. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.10.2021 у справі №160/10640/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від такої позиції.».

За таких обставин, враховуючи сформовану практику Верховного Суду суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку щодо протиправності рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача та постановили рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визначення відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання з підстав їх передчасності, суди одночасно вдалися до оцінки питання, який відсотковий розмір має застосовуватись відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, відтак рішення судів в цій частині підлягають зміні.

Покликання позивача в обґрунтування касаційної скарги на невідповідність висновків судів висновкам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20 є безпідставним, оскільки у вказаній справі не було предметом спору відсоткове значення щомісячного грошового утримання судді у відставці під час його перерахунку, а вирішувалося питання щодо наявності правових підстав для здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18.02.2020 (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України №2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають зміні в частині мотивів задоволення позовних вимог, а також заміні у резолютивній частині рішення суду першої інстанції слів і цифр «ч. 3 ст. 142» словами і цифрами «ч. 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016, якою передбачено право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання», а в решті - залишенню без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 змінити в частині мотивів часткового задоволення позовних вимог, шляхом викладення їх в редакції цієї постанови.

В абзаці 3 резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 слова і цифри «ч. 3 ст. 142» замінити словами і цифрами «ч. 4 ст. 142».

В решті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук