Справа № 120/282/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 р. Справа № 120/282/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2024 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю дій відповідача щодо зменшення на 5% основного розміру пенсії та забов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення, за рахунок врахування 5% при звільненні за станом здоров`я за статтею 64 пункту "б" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України", у відповідності до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 01.07.2023 та з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 12.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

01.02.2024 до суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що згідно з п. "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які мають вислугу років 20 і більше, призначається за вислугу 20 років 50%, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55% відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років 3%.

Відповідач звертає увагу на те, що, як слідує з копії наказу Управління МВС України у Вінницькій області № 30 о/с від 02.03.1999, позивача звільнено зі служби в органах саме у запас на підставі п. 64 пп. "б", тобто через хворобу, а не у відставку.

Відтак, на думку відповідача, позивачу правомірно призначено пенсію у розмірі 65% грошового забезпечення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію у розмірі 65% сум грошового забезпечення, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до витягу із наказу начальника УМВС України у Вінницькій області від 02.03.1999 за № 30 о/с позивача звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил по статті 64 пункту "б" (через хворобу).

18.10.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку його пенсії виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення, за рахунок врахування 5% за звільнення зі служби за хворобою відповідно до "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України".

Листом від 13.11.2023 за № 18652-16605/С-02/8-0200/23 пенсійний орган повідомив, що позивача було звільнено у запас і його вислуга становить 25 років. Відтак пенсія правомірно виплачується позивачу у розмірі 65% сум грошового забезпечення (20 років вислуги 50% + 5 років 15%).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті пенсії виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до п. "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

Частиною першою статті 26 Закону № 2232-ХII у відповідній редакції було визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з п. 62 постанови Кабінету Міністрів від 29.07.1991 № 114 "Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" (далі Положення № 114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

a) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії (50% чи 55%), вирішальне значення має форма звільнення зі служби, а саме у відставку чи у запас.

Відповідно до вимог Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу на підставі п. 64 пп. "б". Водночас особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу на підставі п. 65 "б" вказаного Положення №114.

Згідно з п. 64 "б" Положення №114 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Як можна побачити з витягу з наказу начальника УМВС України у Вінницькій області від 02.03.1999 за № 30 о/с, позивача звільнено зі служби в міліції саме у запас на підстав п. 64 пп. "б" (через хворобу) Положення № 114.

Відтак, оскільки позивача звільнено у запас через хворобу (п. 64 пп. "б" Положення №114), а не у відставку через хворобу (п. 65 пп. "б" Положення № 114), то відповідно до проаналізованих вище норм законодавства суд доходить висновку, що позивачу правомірно призначено пенсію у розмірі 65% грошового забезпечення і що підстав для проведення перерахунку його пенсії з 01.07.2023 виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення немає.

Згідно з частиною першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши основні доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, у позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

3) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Повне рішення суду складено 22.02.2024.

Суддя Сало Павло Ігорович