Справа № 380/1674/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 лютого 2024 рокусправа № 380/1674/24

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Желік О.М., перевіривши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «КДЗ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

в с т а н о в и л а:

на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «КДЗ» до Головного управління ДПС у Донецькій області із вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2014, складене Красноармійською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області на підставі акту позапланової виїзної перевірки № 593/05-16-22-01/00191738 від 10.06.2014.

Ухвалою судді від 29.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстави для поновлення строку звернення до суду;

- належним чином завіреного перекладу документів, складених іноземною мовою;

- доказу доплати судового збору в сумі 25408,00 грн.

Ухвалою судді від 13.02.2024 продовжено позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою судді від 29.01.2024.

22.02.2024 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено платіжну інструкцію про доплату судового збору в сумі 25408,00 грн., переклад документів, складених на іноземній мові, та клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

У вказаному клопотанні позивач повторно посилається на те, що позивачем вже було реалізовано у встановленому законом порядку та у належні процесуальні строки своє право на судове оскарження прийнятого податковим органом рішення, однак через військові події на території Донецької та Луганської областей та, зокрема, у м.Донецьк, та початок проведення у 2014 році антитерористичної операції, проведення судового засідання у призначений час та подальший розгляд справи був унеможливлений.

Позивач повторно зазначає, що лише зі спливом тривалого часу, у 2021 році йому стало відомо про те, що судову справу за його провадженням було втрачено. У зв`язку з цим він мав намір реалізувати своє право на повторне звернення до адміністративного суду, однак цього зробити не встиг, оскільки його місцезнаходженням до 2023 року було м.Покровськ, Донецької області, де і на даний час знаходяться виробничі потужності підприємства. У зв`язку із проведенням бойових дій, первинні фінансово-господарські документи по операціях товариства було втрачено, а для їх відновлення знадобився значний час.

Окрім цього, позивач наголошує на п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Надаючи оцінку обставинам, що слугували підставами для пропуску позивачем строку звернення до суду, викладених у його клопотанні, суддя звертає увагу на те, що більшості з них суддею вже було надано оцінку в ухвалі судді про залишення позовної заяви без руху від 29.01.2024. Як наслідок, суддя визнала відповідні причини пропуску строку звернення до суду такими, що залежали від самого позивача, а відтак неповажними.

Позивач посилається у клопотанні на те, що у зв`язку з початком проведення у 2014 році антитерористичної операції, проведення судового засідання у призначений час та подальший розгляд справи був унеможливлений.

Разом з тим суддя повторно наголошує, що відповідно до наказу №11/Т-г від 22.12.2014 на виконання розпорядження Вищого адміністративного суду України від 15.12.2014 №262 «Про відновлення роботи Донецького окружного адміністративного суду по здійсненню правосуддя у зв`язку із зміною місцезнаходження суду» 22.12.2014 було відновлено роботу Донецького окружного адміністративного суду за адресою: м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2.

Згідно скриншоту з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 Донецьким окружним адміністративним судом ухвалено 19896 судових рішень.

Таким чином суддя доходить висновку, що попри проведення на території, зокрема, Донецької області антитерористичної операції, Донецький окружний адміністративний суд здійснював правосуддя.

Водночас позивачем жодних активних дій щодо отримання інформації про судове провадження, розпочате за його ж позовною заявою, за період з 22.12.2014 й до сьогодні (понад 9 років) вчинено не було.

Щодо посилання позивача на п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суддя таке.

17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Вказаним Законом пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції:

« 3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» N 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

В такій редакції пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України діє дотепер.

Відтак, строк звернення до суду, який закінчився у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України та під час дії пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України підлягає поновленню лише за наявності двох умов: 1) якщо причини його пропуску є поважними; 2) вказані причини є такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому граматичне тлумачення пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що наявність сполучника «і» вказує на обов`язкову наявність двох вищенаведених умов.

Таким чином, виходячи з наведених законодавчих приписів сам факт встановлення карантину не може слугувати причиною для поновлення процесуального строку звернення до суду, а можливість поновлення процесуального строку визначається у взаємозв`язку зі встановленням поважності причин пропуску строку та їх зумовленості обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Водночас суд констатує, що в клопотанні про поновлення строку для звернення до суду на наведено жодного обґрунтування щодо того, як саме карантинні обмеження вплинули на можливість вчасного звернення позивача до адміністративного суду.

При цьому, позивачем не доведено неможливість звернення до суду засобами поштового чи електронного зв`язку з моменту оголошення пандемії коронавірусу в Україні.

Відтак, позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку їх оскарження, у зв`язку із чим недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачем не усунуті.

Згідно частини 3 статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Приписами частин 1, 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, в тому числі, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, позов необхідно повернути позивачу з усіма доданими до нього матеріалами.

Одночасно, необхідно роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Позивачем при первинному зверненні до Донецького окружного адміністративного суду було сплачено судовий збір в сумі 4872,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1813 від 03.07.2014. Також при зверненні до Львівського окружного адміністративного суду позивачем здійснено доплату судового збору в сумі 25408,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1328 від 09.02.2024.

Враховуючи викладене, такі судові збори підлягають поверненню на його користь з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 118, 121-123, 169, 171, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «КДЗ» про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «КДЗ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення повернути позивачу.

Повернути Приватному акціонерному товариству «КДЗ» () з державного бюджету сплачений згідно платіжних інструкцій №1813 від 03.07.2014 та №1328 від 09.02.2024 судовий збір в загальній сумі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Желік О.М.