Справа № 371/14/24
Суддя: Гаврищук А. В.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 371/14/24
Номер провадження № 2-а/371/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого Гаврищука А.В.,

за участю секретаря судового засідання Семерей Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, поліцейського ВП №2 Обухівського районного управління поліції ГУНП України в Київській області Петросянц Рубена Ігоровича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

03.01.2024 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ББА №550727 від 26.12.2023, винесеною поліцейським ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Петросянц Р.І, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Позивач не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та вважає постанову протиправною, та зазначив, що було порушено його право, передбачене ст. 268 КУпАП, а саме відхилено клопотання про відкладення розгляду справи та не надано можливість скористатися юридичною допомогою адвоката. Тому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ББА №550727 від 26.12.2023.

Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників адміністративного процесу до адміністративного позову.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 04.01.2024 було відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.02.2024 до суду від відповідача - поліцейського ВП №2 Обухівського районного управління поліції ГУНП України в Київській області Петросянц Рубена Ігоровича надійшли заперечення, в яких поліцейський просив відмовити у задоволенні позову, надав до суду відеозапис.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 05.02.2024 було відкладено судовий розгляд.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Київській області, згідно з ст. ст. 159, 162 КАС України, не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою серії ББА №550727 від 26.12.2023, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Із змісту зазначеної постанови слідує, що 26.12.2023 о 16 годині 27 хвилин на а/д Київ-Знамянка 102 км + 500 м, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за вказане правопорушення до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно положень ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до пункту 34 Правил дорожнього руху України - дорожня розмітка дублює зображення знаків. 1.1 ПДР (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які вїзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки).

Пунктом 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Водночас, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Наданий суду відповідачем оптичний диск містить відеозапис, на якому зафіксовано подію адміністративного правопорушення, після чого відбулася зупинка транспортного засобу під керуванням позивача, поліцейський представився, пояснив ОСОБА_1 суть правопорушення, що він перетнув суцільну лінію розмітки, ознайомлено ОСОБА_1 з відеозаписом. ОСОБА_1 надає письмове клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості отримати юридичну допомогу, дане клопотання працівником поліції залишено без задоволення. Також зафіксовано, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права передбачені ст. 268 КУпАП, він телефонував до адвоката та отримував правову допомогу. Після чого, працівник поліції виніс постанову та надав її ОСОБА_1 , який розписався за роз`яснення йому права, а також за отримання копії постанови.

Отже, суд погоджуються з доводами відповідача, що позивач порушив правила дорожнього руху та перетнув суцільну лінію. Крім того, працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані вимоги передбачені КУпАП, зокрема, щодо роз`яснення прав передбачених ст. 268 КУпАП, що крім відео з боді-камери, також підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у графі 8 оскаржуваної Постанови.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом та Конституцією України.

Приймаючи до уваги, що дотримання ПДР є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ББА №550727 від 26.12.2023 винесена правомірно.

Щодо тверджень позивача про не розгляд клопотання про перенесення розгляду справи та надання йому можливості скористатися правовою допомогою, то суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення та працівником поліції було розглянуто клопотання позивача та залишено його без задоволення.

За таких обставин у задоволенні пред`явленого позов належить відмовити у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, поліцейського ВП №2 Обухівського районного управління поліції ГУНП України в Київській області Петросянц Рубена Ігоровича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Гаврищук