Справа № 160/18157/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/18157/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року (Горбалінський В.В.)

в адміністративній справі №160/18157/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 21.07.2023 до суду Дніпропетровського окружного адміністративного з адміністративним позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000грн. щомісячно, відповідно до постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 1 лютого 2023 року і по теперішній час;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000грн. щомісячно, відповідно до постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 1 лютого 2023 року і по теперішній час.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу не виплачена додаткова винагорода в сумі 30000грн. щомісячно протягом лютого, березня, квітня, травня, червня 2023 року. Вказує, що ним направлено запит до військової частини НОМЕР_1 з вимогою нарахувати та виплатити грошові кошти, належні до сплати за вказаний період, однак такий запит не було розглянуто військовою частиною НОМЕР_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000грн. щомісячно, відповідно до постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 23.03.2023 року по 01.06.2023 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000грн. щомісячно, відповідно до постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 23.03.2023 року по 01.06.2023 року.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у період з 23.03.2023 року по 01.06.2023 року. Зазначив, що доказів виконання позивачем бойових (спеціальні) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у період з 01.02.2023 року по 22.03.2023 року, а також з 01.06.2023 року по теперішній час матеріали справи не містять. Виходячи з наявних доказів, підлягають задоволенню позовні вимоги за період з 23.03.2023 року по 01.06.2023 року щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000грн. щомісячно, відповідно до постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 № 44, який набув чинності з 01.02.2023, внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197) - доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану». Відповідно до п. 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: «...30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.»

Зазначає, що залізничний металевий міст через залізничні колії перегону П`ятихатки- Дніпро, ст. Воскобійня, охорону якого здійснював позивач, не належить до переліку об`єктів критичної інфраструктури в розумінні Закону України «Про критичну інфраструктуру» та не віднесений до реєстру об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду військовими частинами Державної спеціальної служби транспорту, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 № 1833-034 «Про затвердження переліків об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного та особливого періоду».

Наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 № 44, яким внесено зміни до наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018. не передбачено здійснення доплати за охорону важливих об`єктів, які не віднесені до об`єктів критичної інфраструктури в установленому порядку.

Вважає, що відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу у спірний період додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. згідно з постановою КМУ №168.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2022 №27 солдата ОСОБА_1 зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія 5 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2022 № 53 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що з 01.05.2022 року справи та посаду водія-стрільця 5 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони прийняв та приступив до службових обов`язків.

Витягом з бойового розпорядження від 09.05.2022 року №33 наказано, зокрема ОСОБА_1 забезпечити посилення особливо важливого об`єкту залізничного металевого місту через залізничні колії довжиною 83,15м по непарній колії 143 км ПК7 перегону П`ятихатки Дніпро ст. Воскобійня (вказане також підтверджується змістом витягом з бойового наказу від 11.06.2022 №33).

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2022 №319 встановлено, що солдат ОСОБА_1 вважається таким, що з 20.11.2022 року справи та посаду стрільця 1 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони прийняв та приступив до службових обов`язків.

Витягом наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2022 року №356 встановлено, що солдата ОСОБА_1 призначено на посаду водія 5 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони.

Витягом наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2023 року №82 (підстава бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 22.03.2023 №19) встановлено, що, зокрема, ОСОБА_1 прибув в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_1 до об`єкту залізничного металевого місту через залізничні колії довжиною 83,15м по непарній колії 143 км ПК7 перегону П`ятихатки Дніпро ст. Воскобійня.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 №169 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що з 01.06.2023 року посаду сапера розмінування відділення розмінування 3 взводу розмінування 2 роти розмінування 5 батальйону розмінування прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до довідки про суми грошового забезпечення ОСОБА_1 №2159 від 31.08.2023 року за період лютий-липень 2023 року додаткова винагорода позивачу не нараховувалась.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди в розмірі 30000грн. за період з 01.02.2023 року по дату винесення рішення у цій справі

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, норми постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжений до теперішнього часу.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає мовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 ЗУ №2011-ХІІ).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.

Вказана Постанова № 168 у спірному періоді мала наступну редакцію.

Так, пунктом 1 Постанови № 168, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 № 44 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 №177/39233), який набув чинності з 01.02.2023, внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (Порядок №260) - доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Відповідно до п. 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

«...30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень...».

При цьому, у зв`язку з введенням в дію наказу Міністра оборони України від 25.01.2023 № 44, Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України розроблено роз`яснення від 11.04.2023 №423/1932 окремих питань щодо виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на те, що виплата здійснюється відповідно до бойових наказів (розпоряджень) командирів, військовослужбовцям військових частин Державної спеціальної служби транспорту, які здійснюють охорону та оборону об`єктів державного значення в умовах надзвичайного стану і особливого періоду відповідно до постанови КМУ від 13.12.2000 №1833-034 "Про затвердження переліку об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду".

Такж, відповідач, посилаючись на роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 №423/1932 вказує, що позивач здійснює охорону та оборону об`єкту державного значення, який не входить до переліку об`єктів, визначених постановою КМУ від 13.12.2000 №1833-034 «Про затвердження переліку об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду».

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 №423/1932 не є нормою права, не є нормативно-правовим актом.

Водночас, рішення суду ґрунтується на нормах права, обставинах справи та доказах.

Відповідно до інформації, викладеній у листі Мінінфраструктури від 17.10.2023 року №03/31-368-213дск, на виконання ухвали суду від 20.09.2023 року, міст (металевий) непарної колії 143 км ПК7 перегону П`ятихатки Дніпро ст. Воскобійня віднесено до об`єкту критичної інфраструктури (IV категорія критичності).

Відтак, здійснення позивачем виконання наказу, винесеного за бойовим розпорядженням командира щодо забезпечення посилення особливо важливого об`єкту біля станції Воскобійня (залізничний металевий міст через залізничні колії перегону) є виконанням бойового (спеціального) завдання, з наземної оборони об`єкту критичної інфраструктури, що свідчить про наявність права позивача на отримання додаткової винагороди, встановленої постановою КМУ №168.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано піддав критиці роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 №423/1932 щодо роз`яснення порядку виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 30000 гривень.

В той же час, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2022 №319 встановлено, що солдат ОСОБА_1 вважається таким, що з 20.11.2022 року справи та посаду стрільця 1 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони прийняв та приступив до службових обов`язків.

Витягом наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2022 року №356 встановлено, що солдата ОСОБА_1 призначено на посаду водія 5 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони.

Витягом наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2023 року №82 (підстава бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 22.03.2023 №19) встановлено, що, зокрема, ОСОБА_1 прибув в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_1 до об`єкту залізничного металевого місту через залізничні колії довжиною 83,15м по непарній колії 143 км ПК7 перегону П`ятихатки Дніпро ст. Воскобійня.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 №169 (підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 01.06.2023 №55-РС) солдат ОСОБА_1 вважається таким, що з 01.06.2023 року посаду сапера розмінування відділення розмінування 3 взводу розмінування 2 роти розмінування 5 батальйону розмінування прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Отже, враховуючи вказане, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у період з 23.03.2023 року по 01.06.2023 року.

Водночас, доказів виконання позивачем бойових (спеціальні) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у період з 01.02.2023 року по 22.03.2023 року, а також 01.06.2023 року по теперішній час матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. щомісячно, відповідно до постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 23.03.2023 року по 01.06.2023 року підлягають задоволенню.

Як наслідок, відповідач зобов`язаний був нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань), відповідно до постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 23.03.2023 року по 01.06.2023 року.

По суті рішення суду першої інстанції є правильним.

Враховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 14.02.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова