Справа № 160/29583/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/29583/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 р. (суддя Дєєв М.В) в адміністративній справі №160/29583/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2023 р. адвокат Меламед В., як представник ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов про визнання протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення ОСОБА_1 пенсії, скасування рішення №57 від 30 березня 2023 р. про відмову у поновленні ОСОБА_1 пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2019 з урахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 р. адміністративний позов було залишено без руху у зв`язку із необхідністю надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суджу та документу про сплату судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 р. адміністративний позов повернуто позивачці на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову оскаржена в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення норм процесуального права апелянтка просить скасувати зазначену ухвалу та справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що рішення про відмову у поновленні виплати пенсії позивачка не отримувала; про його існування їй стало відомо тільки 09.05.2023 після звернення адвоката до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Відтак, позовна заява була подана в межах шестимісячного строку, тобто 09.11.2023. Повернення позову позбавляє позивачку, як особу, яка проживає за межами України, пенсії, право на отримання якої підтверджено численними рішеннями Верховного Суду у подібних справах. Виплата пенсії має бути здійснена без обмеження строком. Також, апелянтка наполягає на тому, що має місце триваюче правопорушення, що залишено судом першої інстанції поза увагою.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався приписами пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як свідчать наявні у справі матеріали, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору та подання клопотання про поновлення строку звернення до суду (а.с.33,34).

На виконання вимог цієї ухвали представником ОСОБА_1 - адвокатом Меламед В. через систему "Електронний суд" 27 листопада 2023 р. подано документ про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку звернення до суду (а.с.36-44).

Суд першої інстанції розглянув заяву про поновлення строку звернення ОСОБА_1 до суду, визнав неповажними вказані в ній підстави та повернув адміністративний позов ухвалою від 29 листопада 2023 р. на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.45,46).

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частини перша). Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга).

Пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду має наслідком повернення позовної заяви у відповідності до частини 2 статті 123 та пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, повернення судом першої інстанції оскарженою ухвалою позовної заяви ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України відбулось із порушенням норм процесуального права.

Щодо обґрунтованості висновку суду першої інстанції про відсутність поважних підстав, вказаних у заяві про поновлення строку звернення до суду.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У поданому клопотанні про поновлення строку позивачка зазначила про те, що про наявність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 57 від 30 березня 2023 р. їй стало відомо до 09 травня 2023 р.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно визначив момент відліку строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду, оскільки предметом позову є рішення №57 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у поновленні виплати пенсії, яке прийнято 30.03.2023, а тому суд мав перевірити дату направлення та вручення останнього ОСОБА_1 або її представнику. Питання часу, з якого виплата пенсії має бути поновлена ОСОБА_1 , підлягає вирішенню за результатом розгляду її позовних вимог.

Також, необхідним є обґрунтування позивачкою першої позовної вимоги із зазначенням того, в чому саме полягає бездіяльність відповідача, коли вона допущена: з дати припинення виплати (01.11.2019) чи з дати прийняття рішення про відмову у поновленні виплати пенсії (30.03.2023). Встановлення цієї обставини також впливає на правильність визначення початку відліку строку звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів звертає увагу, що неправильне розуміння та/чи помилкове ототожнення позивачкою/представником позивачки поняття "бездіяльність" (як пасивної форми поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невчиненні дій чи неприйнятті рішень, які підлягали вчиненню/прийняттю в силу приписів нормативно-правових актів) та поняття "рішення" (як акту індивідуальної дії), не можуть стати на заваді реалізації права на судовий захист. У такому випадку процесуальний закон дозволяє суду першої інстанції вийти за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина (частина 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

За приписами пункту 4 частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 р. в адміністративній справі №160/29583/23 - скасувати.

Адміністративну справу №160/29583/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 13 лютого 2024 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук