Справа № 120/699/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21 лютого 2024 р. Справа № 120/699/23
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням від 10.04.2023 позовну заяву задоволено та, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, з урахуванням проведених виплат.

18.01.2024 представник позивача подав заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду, в якій просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 10 березня 2021 року, без урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, вчинених на виконання рішення Вінницького ОАС від 10.04.2023 у справі №120/699/23;

- постановити по даному факту окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, прав та інтересів позивача;

- встановити в окремій ухвалі термін для її виконання;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 23.01.2024 розгляд заяви представника позивача адвоката Щавінського К.С. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження.

Встановлено військовій частині НОМЕР_1 7-денний строк з дня отримання цієї ухвали для подання письмових пояснень на заяву представника позивача, подану відповідно до ст. 383 КАС України, та доказів виконання судового рішення.

29.01.2024 відповідач подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що 12.05.2023 до військової частини надійшло роз`яснення Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Міністерства соціальної політики України № 1029/0/290-23/51 від 05.04.2023, у якому зазначено, що відповідно до статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" з січня 2015 року проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового соціального страхування на відповідних рік.

Відповідно до розрахунків проведених фінансовою службою військової частини та зазначених у довідці від 24.11.2023 № 729, сума індексації, що полягає виплаті за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 згідно рішення суду, становить 0 гривень 0 копійок.

Відтак, на думку відповідача, військова частина НОМЕР_1 своєчасно та в повному обсязі виконала рішення суду від 10.04.2023.

Вирішуючи заяву представника позивача, суд керується такими мотивами.

Згідно із частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтею 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань (далі - ЄСПЛ) щодо застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З метою належного захисту прав особи щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних норм встановлено, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі й приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

У рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, з урахуванням проведених виплат.

08.06.2023 Головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №120/699/23.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2023 № 729, виданої на виконання вимог рішення суду від 10.04.2023 по нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 відповідно вимог абзацу 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, нарахуванні індексації ОСОБА_1 становить 0 грн 0 коп.

Військова частина НОМЕР_1 , в свою чергу зазначила, що 12.05.2023 до військової частини надійшло роз`яснення Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Міністерства соціальної політики України № 1029/0/290-23/51 від 05.04.2023, у якому зазначено, що відповідно до статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" з січня 2015 року проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового соціального страхування на відповідних рік.

Також директорат стратегічного планування координації політики та євроінтеграції Мінсоцполітики надав умовний приклад розрахунку суми індексації грошового забезпечення у разі підвищення посадового окладу у березні 2018 року.

Тому, відповідно до розрахунків проведених фінансовою службою військової частини та зазначених у довідці від 24.11.2023 № 729, сума індексації, що полягає виплаті за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 згідно рішення суду, становить 0 гривень 0 копійок.

Суд критично оцінює покликання відповідача на роз`яснення Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Міністерства соціальної політики України № 1029/0/290-23/51 від 05.04.2023, як на підставу невиконання рішення суду, що набрало законної сили, з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів справи рішення ВОАС, яким задоволено вимоги ОСОБА_1 постановлено 10.04.2023.

Військова частина, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу від 09.06.2023. В апеляційній скарзі відповідач, покликаючись, зокрема, на роз`яснення Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Міністерства соціальної політики України № 1029/0/290-23/51 від 05.04.2023, просив скасувати рішення від 10.04.2023, а в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити. До апеляційної скарги відповідач долучив вказані вище Роз`яснення (а.с. 52-53).

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги та долучених доказів, постановою від 15.11.2023 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 залишив без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до ухваленої судом апеляційної інстанції постанови, колегія суддів зазначила, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискредиційними.

В контексті цього суд зазначає, що Верховний Суд у своїй практиці у подібних правовідносинах неодноразово вказував, що повноваження державних органів стосовно індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Зазначені висновки Суд виклав у постановах від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а, від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а, від 28.09.2022 у справі №560/3965/21.

Щодо роз`яснень Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Міністерства соціальної політики України № 1029/0/290-23/51 від 05.04.2023, то вони носять інформаційний характер, та не можуть змінювати судове рішення, яке набрало законної сили.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно з ч. 5 ст. 249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Тому на виконання приписів ч. 5 ст. 249 КАС України слід встановити військовій частині НОМЕР_1 місячний строк з дати отримання копії окремої ухвали для повідомлення суду про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Щавінського К.С., подану у порядку статті 383 КАС України, - задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , вчинених на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі №120/699/23, після набрання рішенням суду законної сили.

Направити окрему ухвалу до військової частини НОМЕР_1 для вжиття заходів щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України, ст. 370 КАС України, встановлених у цій ухвалі, шляхом нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, з урахуванням проведених виплат, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі №120/699/23.

Встановити строк для надання відповіді щодо вжитих заходів протягом 30-ти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна