Справа № 420/11030/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

21 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 420/11030/23

адміністративне провадження № К/990/4248/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року (суддя Хом`якова В.В.) та

постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2024 року (колегія у складі суддів Ступакової І.Г., Бітова А.І., Лук`янчук О.В.)

у справі № 420/11030/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФ України в Житомирській області; відповідач), просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 до 30.06.2021;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Житомирській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 до 30.06.2021.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 29.09.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024, задовольнив частково позов:

- визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 до 31.12.2017;

- зобов`язав ГУ ПФ України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 до 31.12.2017, обраховуючи суму компенсації за період затримки виплати із листопада 2020 року до грудня 2021 року;

- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

30.01.2024 ГУ ПФ України в Житомирській області подало касаційну скаргу, що 02.02.2024 надійшла до Верховного Суду, в якій, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на постанову Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19; суди попередніх інстанцій не врахували пропуск ОСОБА_1 строку позовної давності. Законних підстав для компенсації позивачу втрати частини грошових доходів немає, оскільки строки виплати не порушувалися, заборгованість з 01.01.2016 до 31.12.2017 не нараховувалася та не виплачувалася.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржуються дії територіального органу Пенсійного фонду щодо ненарахування (невиплати) особі компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Одеський окружний адміністративний суд в ухвалі від 23.05.2023 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Проте ГУ ПФ України в Житомирській області у касаційній скарзі не формулює таке питання, не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ), Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159), інших норм матеріального чи процесуального права.

Тому Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, Верховний Суд у п. 69 постанови від 01.05.2023 у справі № 380/23651/21 зазначив, що «підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) наявні порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) відбулася затримка виплати доходів один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.».

У постанові від 29.09.2022 у справі №520/1001/19 Верховний Суд вказав про те, що « дія Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).».

У п. 49 постанови від 16.10.2023 у справі № 200/18159/21 Верховний Суд дійшов висновку, що « наявність вини відповідного пенсійного органу також не визначена як обов`язкова умова для нарахування та виплати компенсації, щодо якої у спірних відносинах виник спір».

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 відповідно до таких правових позицій Верховного Суду, виходив з того, що з 29.09.2020 втратили чинність норми ч. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088, які встановлювали розстрочення виплати доплат за перерахованими пенсіями за період із 01.01.2016 до 31.12.2017, та мала відбутися виплата донарахованих доплат; поетапна надалі виплата ОСОБА_1 пенсії свідчить про несвоєчасність отримання доходів та виникнення у нього права на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів після спливу одного місяця з часу визнання нечинними норм постанови, які встановлювали відтермінування виплати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин ГУ ПФ України в Житомирській області слід відмовити у відкритті касаційного оскарження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі № 420/11030/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб