Справа № 308/21315/23
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Бедьо В.І., за участю:

секретаря судового засідання - Молдован Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Управління патрульної поліції та до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 , вказує на те, що 15.11.2023 відносно нього УПП в Закарпатській області було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАТ № 8144123 (далі також - оскаржувана постанова).

Згідно даної постанови працівником патрульної поліції здійснено висновок про те, що ОСОБА_1 , начебто порушено п. 8.4 в Правил дорожнього руху - здійснено зупинку в зоні дії вимог заборонних знаків. в порушення наведених норм посадовою особою поліції, не було дотримано вимог:1

- не було представлено ПІБ, посаду, назву органу в якому вона працює, не надано службового посвідчення та не повідомлено про спеціальне звання особи яка склала оскаржувану постанову;

- не було заслухано пояснень та не надано можливість додати письмові пояснення до постанови;

- у постанові не вказано точне місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вулиці Корятовича 6 у місті Ужгороді не існує. В місті Ужгород є площа Корятовича. За адресою площа Корятовича 6, наявні декілька спеціально відведених місць для транспортування/зупинки транспортних засобів; - у розділі 5 постанови зазначено автомобіль Вольксваген, в той час як таким автомобілем ОСОБА_1 , не володіє, не користується та не керував 15.11.2023, взагалі звертає увагу, що такого автомобіля не існує (порушення посадовою особою поліції ст. 283 КуПАП); і - у розділі 4 постанови зазначено адресу нібито порушника ПДР, якої не існує в місті Ужгород; - не було досліджено будь-яких доказів вчинення порушення ПДР (у розділі 7 постанови відсутні докази, які підтверджують вчинення порушення правил дорожнього руху); - у постанові відсутні докази зупинки автомобіля 5 (п`ять) та більше хвилин (п. 1.10 ПДР). посадова особа УПП в Закарпатській області взагалі не пояснила відносно чого та з яких підстав складається постанова Серія ЕАТ № 8144123, та у чому саме виявилось нібито вчинення ОСОБА_1 , порушення ПДР. Про начебто порушення пункту 8.4 ПДР ОСОБА_1 , дізнався лише після того як прочитав роздруковану на спеціальному пристрої поліцейським постанову Серії ЕАТ № 8144123.

Отже, постанову складено щодо начебто зупинки неіснуючого транспортного засобу в оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази, які підтверджують вказані висновки, такі як наприклад - фото або відеодокази, свідчення свідків.

30 січня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дії працівника поліції під час винесення постанови відповідають вимогам закону. Також до відзиву зазначили про відсутність фото та відео матеріалів.

21 лютого ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач не спростував у своєму відзиві жодної підстави, просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з`явився, однак, подав заяву, згідно з якою, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 2ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про Національну поліцію»,Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судом, 15.11.2023 відносно нього УПП в Закарпатській області було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАТ № 8144123.

Згідно даної постанови працівником патрульної поліції здійснено висновок про те, що ОСОБА_1 , начебто порушено п. 8.4 в Правил дорожнього руху - здійснено зупинку в зоні дії вимог заборонних знаків. в порушення наведених норм посадовою особою поліції, не було дотримано вимог:1

- не було представлено ПІБ, посаду, назву органу в якому вона працює, не надано службового посвідчення та не повідомлено про спеціальне звання особи яка склала оскаржувану постанову;

- не було заслухано пояснень та не надано можливість додати письмові пояснення до постанови;

- у постанові не вказано точне місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи зазначені докази на предмет допустимості, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

У даному випадку,відповідач не надав підтвердження своїх заперечень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зокрема, згідно з пп. 2 п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно з додатком 5 Інструкції, у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, міститься пункт № 7 - "До постанови додається", в якому посадова особа органу, уповноваженого на розгляд справи про адміністративне правопорушення повинна зазначити докази, які стали підставою для винесення постанови.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд констатує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що факт вчинення правопорушення позивачем не знайшов свого підтвердження при розгляді даної справи. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені твердження не знайшли свого обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Частиною 3статті 286КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому суд вважає, що недоведеність вини позивача в оскаржуваному рішенні суб`єкта владних повноважень є підставою для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову Головного управління Національної поліції в Закарпатській області серія ЕАТ № 8144123від 15.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122-2 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. у зв`язку з відсутністю у діях складу цього адміністративного правопорушення

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, , адреса: 03048, вул. Федора Ернста, буд. 3, Солом`янський район, м. Київ, судові витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_1 при зверненні до суду у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І.Бедьо