Справа № 200/480/24
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Справа№200/480/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 15 січня 2024 року у розмірі 5100 гривень по ВП № 62050252, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Буселом В.О., при примусовому виконанні виконавчого листа №200/9085/19-а, виданого 27 листопада 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Управлінням частково виконано рішення суду по справі №200/9085/19, а саме в добровільному порядку нараховано суму пенсії за період з 01 листопада 2014 року по 08 вересня 2016 року в сумі 85618 гривень 67 копійок. Невиконання Управлінням судового рішення в частині повної виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відтак, виконання судового рішення Управлінням мало місце, а часткове невиконання судового рішення відбулось з незалежних від нього причин, які є поважними у розумінні Закону України Про виконавче провадження, що не було перевірено відповідачем під час прийняття спірної постанови та виключає можливість її винесення.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови залишено без руху, встановлено особі, яка звернулася із позовною заявою, десятиденний строк від дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання доказів сплати судового збору (оригінал квитанції) у розмірі 3028,00 грн.

Позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року замінено первісного відповідача у справі № 200/480/24 з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на його правонаступника - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ().

Відповідач позов не визнав, зазначив, що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження №62050252 з примусового виконання виконавчого листа по справі №200/9085/19, виданого 27.04.2020 Донецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) здійснити виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) пенсії за період з 01.11.2014 року по 08.09.2016 року. Згідно статті 63 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404) у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 63, 75 Закону №1404 15.01.2024 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., яка направлена на адресу боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та наданий новий термін для виконання рішення суду - протягом десяти робочих днів.

Зазначає, що дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження №62050252 повністю відповідають діючому законодавству України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, .

Відповідач, Відділ примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, , у даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року по справі № 200/9085/19 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ) здійснити виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) пенсії за період з 01.11.2014 року по 08.09.2016 року, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року в справі № 200/9085/19-а в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невключення ОСОБА_1 до списку осіб, які з 01.01.2016 мають право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, направленого до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області для отримання довідки про розмір їх грошового забезпечення для здійснення перерахунку та виплати їм пенсії, зобов`язання включити позивача до такого списку, направивши його до відповідного уповноваженого органу, здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 з урахуванням проведених раніше виплат - скасовано. Прийнято в цій частині нову постанову. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невключення ОСОБА_1 до списку осіб, які з 01.01.2016 мають право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, направленого до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області для отримання довідки про розмір їх грошового забезпечення для здійснення перерахунку та виплати їм пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ) включити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до списку осіб, які з 01.01.2016 мають право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та направити зазначений список до уповноваженого органу для отримання довідки про розмір його грошового забезпечення для здійснення перерахунку та виплати пенсії, на підставі якої здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням проведених раніше виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за звернення з адміністративним позовом в розмірі 512,27 грн грн (п`ятсот дванадцять гривень 27 копійок). В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

27.04.2020 Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №200/9085/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) здійснити виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) пенсії за період з 01.11.2014 року по 08.09.2016 року.

12.05.2020, керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої, в порядку, передбаченому ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», скеровано сторонам виконавчого провадження (АСВП 62050252).

22.05.2020 Головним управлінням надано заяву №0500-0301-8/9602 про виконання рішення суду, в якій зазначалося про факт виконання судового рішення і порядок виплати сум за вказаним судовим рішенням, що підтверджується розрахунком на доплату пенсії від 28.04.2020.

15.01.2024 за вих. №727 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Буселом В.О. на виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду № 200/9085/19 від 27.04.2020 в межах виконавчого провадження ВП № 62050252 винесено вимогу про зобов`язання надати пояснення з приводу порушених у скарзі питань представника стягувача адвоката Хомича І.О.

17.01.2024 за вих. № 0500-0508-5/5128 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь на вимогу, в якій зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/9085/19 Головним управлінням нараховано ОСОБА_1 пенсію за період з 01.11.2014 по 08.09.2016 в сумі 85618,67 грн. Водночас в вищевказаному рішенні не зазначені реквізити банку, тому виплату заборгованості за період з 01.11.2014 по 08.09.2016 в сумі 85618,67 грн. не проведено. В грудні 2023 року надійшов адвокатський запит (№ 7569-12/2023 від 13.12.2023), в якому зазначені реквізити АТ «Ощадбанк» для виплати ОСОБА_1 заборгованості по рішенню. Таким чином, виплату пенсії за період з 01.11.2014 по 08.09.2016 у загальній сумі 85618,67 грн. буде здійснено першочергово в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів. Додатково повідомлено, що з метою дотримання вимог діючого законодавства при реалізації рішень суду Головним управлінням в межах закріплених повноважень 18.12.2023 вих. № 0500-0508-5/109931 направлено запит до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня, щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості за рішенням суду.

15.01.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Буселом В.О. у рамках ВП № 62050252 винесено постанову про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 5100 гривень.

Таким чином, судом встановлено, що підставою виникнення даного спору є накладення відповідачем на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404)

Відповідно до статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1, 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята), за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Судом встановлено, що позивачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2019 №200/9085/19 у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Приписами абзацу 2 пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 N 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за N 40/26485 визначено, що Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами) (підпункти 2, 4 пункту 4 вказаного Положення).

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18).

Суд приймає до уваги те, що позивачем вчинялися заходи з метою виконання рішення суду, а саме: позивачем частково виконано рішення суду, а саме в добровільному порядку нараховано ОСОБА_2 пенсію за період з 01.11.2014 по 08.09.2016 в сумі 85618,67 грн, що підтверджується розрахунком на доплату пенсії від 28.04.2020.

Однак, вжиті позивачем заходи не призвели до надходження коштів на виплату ОСОБА_2 заборгованості з пенсії за період з 01.11.2014 по 08.09.2016 в сумі 85618,67 грн.

Таким чином, рішення суду в частині виплати заборгованості не виконано боржником з поважних та незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно приписів частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню на користь позивача з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, ) про визнання протиправною та скасування постанови,- задовольнити повністю.

Скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Буселом В.О. від 15 січня 2024 року, прийняту в межах виконавчого провадження № 62050252 про накладання штрафу в розмірі 5100 грн.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

Повний текст рішення складено та підписано 26 лютого 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко