Справа № 947/23856/23
Суддя: Коваленко О. Б.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/14/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Одесі адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1092942 від 23.06.2023 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 23 червня 2023 р. поліцейським 1 бат. 2 роти 1 взводу УПП в Одеській обл., рядовим поліції Хрустик В.В. було складено постанову ЕГА № 1092942 від 23.06.2023 р. по справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 175-1 КУпАП, якою постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, накласти на нього адміністративне стягнення у виді «попередження». На підставі ч. 2 ст. 308 КУПАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, (в той час коли штраф не накладався). Позивач вважає, що до адміністративної відповідальності його притягнуто безпідставно та незаконно.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

23 червня 2023 року о 16 год. 09 хв. під час виконання службових обов`язків у складі екіпажу патрульної поліції, поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Хрустик В.В. за адресою:м. Одеса, вул. Михайла Грушевського, 60, було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який палив на зупинці громадського транспорту «вул. Нафтовиків», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Михайла Грушевського біля будинку 60, де, відповідно до п. 16 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» куріння заборонено, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП підтверджується: 1) змістом позовної заяви, в якій позивач сам зазначає наступне, мова оригіналу: «23 червня 2023 р. ОСОБА_1 палив недалеко від зупинки «вул. Нафтовиків» знаходячись біля урни», «Він загасив окурок, кинув його в урну та підійшов», «….. на що ОСОБА_1 відповів, що палив у місці, визначеному для паління»; 2) витягами з відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів інспекторів №471808, №474523-1, №474523-2; 3) скріншотами з вищезазначених відеореєстраторів на яких чітко видно факт куріння сигарети громадянином ОСОБА_1 на зупинці громадського транспорту «вул. Нафтовиків».

Відповідно до п. 1 ч. 1 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказам МВС №1026 від 18 грудня 2018 року, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до пп. 6 п. 3 Розділу І вищезазначеної Інструкції, портативний відеореєстратор це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відеозаписи та фотознімки з портативних відео реєстраторів інспекторів є доказом вчинення адміністративного правопорушення та відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та ст. ст. 72, 73, 74, 75, 76 КАС України.

Інспектор, виявивши факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, підійшов до громадянина ОСОБА_1 та, відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання.

В подальшому, громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено суть скоєного ним адміністративного правопорушення, а саме те, що він палив на зупинці громадського транспорту, яка позначена дорожнім знаком 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса», обладнана конструктивно, а також, її межі позначені дорожньою розміткою 1.17.1, яка позначає зупинки маршрутних транспортних засобів.

Під час спілкування інспектора з громадянином ОСОБА_1 останній повідомив наступне, мова оригіналу: «А я и не отказываюсь, да, курив….», що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів: 1) у ліфтах і таксофонах; 2) у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів; 4) у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; 5) у приміщеннях закладів ресторанного господарства; 6) у приміщеннях об`єктів культурного призначення; 7) у приміщеннях органів державної влади, інших державних установ, органів місцевого самоврядування; 8) у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності; 9) у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян; 10) у приміщеннях гуртожитків; 11) на дитячих майданчиках; 12) у місцях загального користування житлових будинків; 13) у підземних переходах; 14) у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, у тому числі в таксі; 15) на вокзалах та станціях; 16) на зупинках громадського транспорту.

Факт вчинення адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_1 підтверджується відеозаписами з портативних відеореєтраторів інспекторів (витяги з відеозаписів, засвідчені електронним цифровим підписом, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, додаються до даного відзиву).

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача інспектором патрульної поліції було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1092942 від 23 червня 2023 року, копія якої була вручена позивачу на місці винесення такої постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 175-1 КУпАП вбачається, що куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, окрім іншого, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В даному випадку, поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хрустик Вадим Васильович є працівником органу Національної поліції, має спеціальне звання (рядовий поліції), а відтак має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Таким чином, слід стверджувати, що в діях громадянина ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Так, оскаржувана постанова містить: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову (поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Хрустик Вадим Васильович); дату розгляду справи (23.06.2023); відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює); опис обставин, установлених під час розгляду справи (23.06.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 курив сигарети на зупинці громадського транспорта «вул. Нафтовиків», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де, відповідно до п. 16 ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про заходи щодо попередження вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» куріння заборонено); зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 175-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення); прийняте у справі рішення (притягти громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відтак, постанова відносно громадянина ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1092942 від 23 червня 2023 року повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та винесена на підставі доказів, які містяться в справі.

Окрім того, слід зазначити, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або не вчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються фото- та відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Такої позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №496/4315/16-а, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 175-1 КУпАП вбачається, що куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачає перелік, де куріння заборонено, а саме, окрім іншого, пункт 16 передбачає заборону куріння на зупинках громадського транспорту.

В даному випадку, громадянин ОСОБА_1 перебував на зупинці громадського транспорту, що підтверджується відеозаписом, на якому чітко видно дорожній знак 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса», зупинка громадського транспорту обладнана конструктивно, а також, на дорозі наявна дорожня розміткою 1.17.1, яка позначає зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відтак, перебування громадянина ОСОБА_1 саме на зупинці громадського транспорту є встановленим. Окрім того, як під час спілкування з інспекторами громадянин ОСОБА_1 не заперечував той факт, що він палив, так і в позовній заяві він підтвердив даний факт.

Відтак, факт паління громадянином ОСОБА_1 є встановленим.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Закон чітко передбачає перелік місць де куріння сигарет заборонено. До такого переліку належить, в тому числі, і зупинка громадського транспорту.

Розміщення на зупинці громадського транспорту будь-якої інформації про заборону куріння не є необхідним, оскільки Закони України містяться у вільному доступі та кожен має змогу з ним ознайомитись, а не знання Законів не звільняє від відповідальності.

Розміщення такої інформації потрібно в тих місцях, де рішення про заборону куріння в них прийнято відповідною сільською, селищною, міською радою.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Об`єкт адміністративного правопорушення це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюються нормами трудового, цивільного, земельного, фінансового права, за порушення яких накладаються адміністративні стягнення. Тобто, об`єктом виступають конкретні норми, приписи, законні вимоги, заборони. Це означає, що форми, в яких проявляється конкретний об`єкт, можуть бути різними. В даному випадку, куріння сигарет у місцях, де це заборонено Законом є адміністративним правопорушенням, що посягає на громадський порядок.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

В даному випадку, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується дією, а саме куріння сигарет у місці, прямо забороненим Законом.

Суб`єктами адміністративних правопорушень виступають громадяни чи посадові особи. Адміністративній відповідальності підлягають особи, яким на момент скоєння правопорушення виповнилося 16 років.

В даному випадку, громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак, він є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника.

Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим через необережність, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

В даному випадку, громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення умисно.

Таким чином, в діях громадянина ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає наступне: «Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому».

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не складався, а на місці вчинення адміністративного правопорушення була винесена постанова.

Позивач не заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Вчинені органом управління процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та наслідки.

Навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовими особами Департаменту не може бути підставою для скасування постанови у випадку встановлення відповідачем адміністративного правопорушення з боку позивача, факт вчинення якого підтверджується під час розгляду справи.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП - доведений в повній мірі.

Подані стороною відповідача витяги з відеозаписів та скріншоти відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, ст. ст. 72, 73, 74, 75, 76 КАС України відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом є достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 Розділу ІІІ «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Однак, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано належних, допустимих, а в їх сукупності достатніх доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, що виражалося у курінні сигарет у місці, прямо забороненому Законом, а саме на зупинці громадського транспорту.

В той же час, стороною відповідача надано витяги з відеозаписів та скріншоти, котрі повністю підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Внаслідок чого, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 245, 250, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1092942 від 23.06.2023 року, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлений у строк до 03.03. 2024 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.