Справа № 300/5236/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2024 р. справа № 300/5236/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справуза позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними відмов та зобов`язання до вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) в інтересах якої діє адвокат Шевченко Н.П. (далі представник позивача)звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахувавши при цьому періоди з 01.01.1992 по 17.12.2022 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що після досягнення 60-ти річного віку ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком. Не зважаючи У зв`язку з тим, що від часу звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії минув тривалий час, проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області так і не було виплачено ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому 29.04.2023 ОСОБА_1 направила до відповідача заяву щодо виплати їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якій просила здійснити відповідну виплату, та надала повний та вичерпний пакет документів із Калуської музичної школи, які підтверджували, туобставину, що її стаж роботи на посаді викладача складає понад-37 років та є спеціальним стажем роботи згідно пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Такими документами є: накази про встановлення педнавантаження; накази про відповідність займаним посадам, про встановлення категорій, посад тощо; накази про направлення у відповідні відрядження для підвищення кваліфікації і т.п.; накази про надання чергових щорічних відпусток тривалістю для педагогічних працівників; нагородження подяками та грамотами, посвідчення про підвищення кваліфікації і т.д.Окрім цього вказала про те, що при проведенні відповідних атестацій на відповідність займаній посаді, Калуська дитяча музична школа кожного разу виводить педагогічний стаж ОСОБА_1 : 1991 р. - 5 років, 1996 р. - 10 років, 2001 р. 15 років, 2005 р. - 19 років, 2010 р. - 24 роки і т.д. Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 30.05.2023 №4788-4346/М-02/8-0900/23 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що до її спеціального стажу не зараховано період роботи у Калуській музичній школі, так як музична дитяча школа згідно з Постановою №909 відноситься до позашкільних навчальних закладів, а посада викладача відділу народних струнних інструментів Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі Перелік №909) не передбачена, в зв`язку з чим пенсійний орган не знайшло підстав для виплати позивачеві грошової допомоги.Представник позивача звертає увагу, що на час звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 досягнула пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має необхідний спеціальний страховий стаж понад 30 років, а тому, за вказаних обставин, має право на виплату грошової допомоги відповідно до статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, уважає протиправною відмову відповідача у виплаті ОСОБА_1 такої допомоги.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 09.08.2023 відкрив провадження в цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.69-70).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву (а.с.74-76). Так, у поданому відзиві представник відповідача заперечила щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Вказала, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування грошової допомоги при виході на пенсію особа має дотриматися таких вимог: станом на день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення; пенсія має призначатися особі вперше; станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж на зазначених вище посадах (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років). Звертає увагу суду на те, що вирішення питання, наявності права на грошову допомогу, підрахунку пільгового стажу тощо є прерогативою пенсійного органу. При цьому суд не вправі замість пенсійного органу вдаватись до підрахунку стажу, чи прийняття рішення про призначення грошової допомоги. Також зазначила про те, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати. Звернення із окремою заявою про виплату грошової допомоги, безвідносно до заяви про призначення пенсії, чинним законодавством не передбачено. Крім того, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про призначення пенсії позивачка не оскаржувала, а відтак погодилася із цим рішенням, в тому числі щодо підрахунку стажу (в тому числі спеціального). Законом № 1058-IV, Законом № 1788-ХІІ, Порядком № 22-1, Порядком № 1191 не передбачено можливості окремого підрахунку стажу для призначення пенсії і окремого - для виплати грошової допомоги, як і не передбачено можливості врахування під час призначення допомоги іншого пільгового стажу, ніж обчислений під час призначення пенсії. Право позивачки на виплату грошової допомоги якщо і порушене то при розгляді заяви позивачки про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону № 1058-IV, внаслідок чого відповідач прийшов до висновку, що позивач не має права на грошову допомогу. При розгляді звернення ОСОБА_1 від 28.04.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області поінформувало позивачку про підстави не виплати грошової допомоги, та не приймало жодних рішень, як і не вчиняло дій щодо підрахунку пільгового стажу. Іншими словами у відповіді, що надавалась позивачці на її звернення, Головне управління роз`яснило підстави прийняття рішення про призначення пенсії та не виплату при цьому грошової допомоги. Також представниця відповідача вказала на те, що позивачкою обрано невірний спосіб захисту, оскільки зобов`язанню вчинити певні дії передує визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною. При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській не допускало бездіяльності у відносинах з позивачкою, оскільки жодних рішень не приймало. Відтак на думку представника відповідача, у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не має жодних правових підстав щодо врахування періодів з 01.01.1992 по 17.12.2022 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Відповідно до копії паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого Калуським МРВ УМВС в Івано-Франківській області у лютому 2002 року, який міститься у матеріалах справи, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Згідно із записами трудової книжки позивачки серії НОМЕР_2 від 01.08.1985 (а.с. 11) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
01.08.1985 прийнята викладачем народних інструментів у Калуську музичну школу;
20.06.2013 переведена на посаду викладача народного струнного відділу Калуської дитячої музичної школи управління культури, національностей та релігій Калуської міської ради.
ОСОБА_1 31.01.2023 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.
З 18.12.2022 позивачці призначено пенсію за вікомвідповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
У зв`язку з тим, що від часу звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії минув тривалий час, а відповідачем не було виплачено ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому 29.04.2023 ОСОБА_1 направила до відповідача заяву щодо виплати їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якій просила здійснити відповідну виплату (а.с. 64-65).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 30.05.2023 №4788-4346/М-02/8-0900/23повідомило позивачку про те, що посада викладача в позашкільних закладах освіти відсутня в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, у зв`язку з чим відсутній спеціальний стаж для виплати такої допомоги (а.с. 66).
Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо виплати грошової допомоги, позивачка, через уповноважену представницю, звернулася до суду з метою захисту порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також бере до уваги положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).
За змістом пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 1 статті 24 Закону №1058 страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону №1058).
Приписами пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058 визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії), передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.
Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за №1191 (далі - Порядок №1191), до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (надалі, також Перелік №909).
Пунктом 5 Порядку №1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (30 років для жінок) роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.
Як з`ясовано судом та підтверджується змістом листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 30.05.2023 №4788-4346/М-02/8-0900/23, ОСОБА_1 31.01.2023 звернулася із заявою про призначення пенсії.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення про призначення позивачу пенсії за вікомвідповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Доказів отримання позивачемраніше будь-якого іншого виду пенсії відповідачами не надано.
До спеціального страхового стажу ОСОБА_1 зараховано період роботи з 01.08.1985 по 31.12.1991 на посаді викладача народних інструментів у Калуській музичній школі, який становить 6 років 05 місяців.
Отже, відповідачем до спеціального стажу зараховано період роботи позивачки на посаді викладача народних інструментів музичної школи тільки до 01.01.1992. При цьому обґрунтовуючи правомірність таких дій відповідач посилається на те, що музична школа є позашкільним навчальним закладом, а посада викладача відділу народних струнних інструментом не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Досліджуючи наявність правових підстав для врахування до спеціального страхового стажу позивачки, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи з 01.01.1992 по 17.12.2022, суд зазначає таке.
Згідно з положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Суд зауважує, що позивач на підтвердження наявного трудового стажу, в тому числі спеціального страхового стажу, подавала копію трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1985 (а.с. 11).
Також в матеріалах справи містяться копії наказів про встановлення педнавантаження, наказів про встановлення категорій, наказів про направлення у відповідні відрядження для підвищення кваліфікації, наказів про надання чергових щорічних відпусток тривалістю для педагогічних працівників, посвідчень про підвищення кваліфікації, атестаційних листів (а.с. 15-63), які складалися щодо ОСОБА_1 як до працівника освіти та з урахуванням її педагогічного стажу.
Згідно з наданою копією трудової книжки, ОСОБА_1 у період з 01.01.1992 по 17.12.2022 працювала на посадах викладачем народних інструментів і викладачем народного струнного відділу.
Так, Переліком №909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року №1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Відповідно до пункту 3 Примітки Переліку №909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
За приписами статті 28 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 за №1060-XII (далі - Закон №1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.
Згідно зі статтею 29 Закону №1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.
Як передбачено статтею 4 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 за №1841-III (далі - Закон №1841-III), з наступними змінами та доповненнями, позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.
Отже, позашкільна освіта є складовою системи освіти.
Статтею 12 Закону №1841-III та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 за №433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).
У силу правового регулювання статті 21 Закону №1841-III, право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 30 років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 за №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.
Суд звертає увагу на те, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія вищезазначеного Переліку №963, який відносить посаду, зокрема, "викладач" до педагогічних посад.
Як уже відзначалось, пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право на пенсію за вислугу років працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Таким чином, на переконання суду, викладач дитячої музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої в постанові від 13.02.2019 у справі №233/4308/17 (номер провадження 11-1100апп18), викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником цього позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладача повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні статті 55 пункту "е" Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Виходячи з наведеного, викладач народних інструментів тавикладач народного струнного відділу музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_1 на посаді викладача народних інструментів, а також викладача народного струнного відділу у Калуській музичній школі (Калуській дитячій музичній школі №2, Калуській дитячій музичній школі управління культури, національностей та релігій Калуської міської ради), повинен зараховуватися до її пільгового стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
Вимоги пунктів 5-7 Порядку №1191 передбачають, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.
Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Враховуючи наведене, беручи за основу висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №233/4308/17 (номер провадження 11-1100апп18), суд приходить до висновку, що у позивачки наявний необхідний спеціальний стаж роботи (більше 30 років), займані нею посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому ОСОБА_1 має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.
З приводу доводів представниці відповідача щодо відсутності порушень відповідачем прав позивачки, оскільки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не приймало рішень про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, суд зазначає таке.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у зв`язку з тим, що при призначені їй пенсії за віком не виплачено грошову допомогу яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, звернулася до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги 29.04.2023.
Що стосується заяви ОСОБА_1 від 29.04.2023 про виплату грошової допомоги, то у відповідь на таку заяву листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 30.05.2023 №4788-4346/М-02/8-0900/23 повідомлено позивача про те, що посада викладача в позашкільних закладах освіти відсутня в Переліку №909, у зв`язку з чим відсутній спеціальний стаж для виплати спірної допомоги (а.с. 66).
З наведеного вбачається, що пенсійний орган, хоча і не прийняло рішення про відмову у виплаті позивачці грошової допомоги, однак у листі від 30.05.2023 №4788-4346/М-02/8-0900/23 надало оцінку наявності в ОСОБА_1 права на виплату такої допомоги та повідомило позивача про недостатність спеціального стажу.
Таким чином, викладена у листі від 30.05.2023 №4788-4346/М-02/8-0900/23 відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у виплаті позивачеві грошової допомоги також підлягає оцінці на відповідність ознакам правомірності.
Зважаючи на викладене та на встановлене в ОСОБА_1 право на нарахування та виплату спірної допомоги, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є протиправними.
Відтак, з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, врахувавши при цьому періоди з 01.01.1992 по 17.12.2022 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.
За наведених підстав та вказаних правових норм, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Наявною в матеріалах справи квитанцією від 06.06.2023 підтверджується сплата позивачем судового збору за звернення до суду із цим позовом у розмірі 1073,60 грн (а.с.1).
Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано.
Враховуючи приписи ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача 1073,60 грн, сплачених судових витрат.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахувавши при цьому періоди з 01.01.1992 по 17.12.2022 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,(реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088),адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.