Справа № 480/10369/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 17 640, 30 грн. (сімнадцять тисяч шістсот сорок гривень 30 копійок).
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не виплатив всі належні позивачу суми у день звільнення (28.02.2021), а виплатив їх тільки 13.09.2023. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2021 по 12.09.2023.
10.10.2023 відповідач подав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою суду від 26.09.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 25.02.2021 №67/ос по особовому складу, майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області, звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 4 частини 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 28.02.2021. (а.с.7)
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017, з урахуванням фактично виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо невстановлення, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, у розмірі 15% посадового окладу, з 01.08.2017 по 30.06.2020. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, у розмірі 15% посадового окладу, з 01.08.2017 по 30.06.2020, з урахуванням фактично виплачених сум за вказаний період. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі доплати за службу в нічний час, у розмірі 35% посадового окладу, з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, за період з 07.11.2015 по 28.02.2021. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час, у розмірі 35% посадового окладу, з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, за період з 07.11.2015 по 28.02.2021, з урахуванням висновків суду та виплачених у спірному періоді сум.(а.с.20-23, 28-33)
У зв`язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки такого розрахунку.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці поліцейських, не встановлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, тому застосуванню підлягають норми КЗпП України, як такі, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення осіб зі служби в поліції.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 47 КЗпП України (в редакції чинній на момент звільнення позивача зі служби) роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Приписом ст. 116 КЗпП України (в редакції чинній на момент звільнення позивача зі служби) передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Даною нормою встановлено обов`язок роботодавця виплатити працівнику у день звільнення всі належні йому суми, під якими розуміються в тому числі індексація грошового забезпечення, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень та доплата за службу в нічний час.
Натомість відповідач не сплатив вказані кошти у день звільнення позивача (28.02.2021), а перерахував їх тільки 13.09.2023.
Відповідно до норми ст. 117 КЗпП України (в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений ч. 1 цієї статті.
Відтак, законодавець не вважає факт вирішення спору фактом виконання роботодавцем обов`язку провести повний розрахунок із колишнім працівником, що зумовлює можливість відповідальності роботодавця протягом усього періоду прострочення.
Нормою ст. 27 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995.
Згідно абзацу 4 п. 2 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
За приписами пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
В даному випадку середній заробіток обчислюється виходячи з календарних днів, оскільки грошове забезпечення виплачується саме за календарні дні служби.
Період затримки виплати з 01.03.2021 по 12.09.2023 складає 926 календарних днів.
Отже, розмір середнього заробітку за весь період затримки складає 522 060, 28 грн, з розрахунку 563,78 грн. х 926 к.д.
Суд, зазначає, що у постанові від 18.07.2018 в справі № 825/325/16 Верховний Суд вказав на те, що при визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку при звільненні необхідно враховувати розмір середнього заробітку позивача, суму заборгованості, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, а також те, що відповідач є органом державної влади, фінансування якого здійснюється з державного бюджету.
Аналогічна правова позиція щодо застосування принципу співмірності зазначена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 524/1714/16-а та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, які мають враховуватись до спірних правовідносин на виконання вимог ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 5 ст. 242 КАС України.
Так, в постанові від 30.10.2019 у справі № 806/2473/18 (адміністративне провадження № К/9901/2118/19) Верховний Суд сформував правову позицію щодо врахування істотності частки складових заробітної плати в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку.
Враховуючи позиції сторін щодо права суду зменшити розмір середнього заробітку, з урахуванням прохальної частини позову, суд зазначає наступне.
Зокрема, істотність частки невиплаченої суми 17 646,20 грн. у порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку за період з 01.03.2021 по 12.09.2023 становить 3,38 % (17 646, 20 грн. / 522 060, 28 грн х 100%).
Суд звертає увагу сторін спору, що факт невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та доплати за службу в нічний час в день звільнення, не заперечується відповідачем.
При цьому, відповідач, в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів правомірність своєї поведінки, не надав жодного належного доказу на підтвердження правомірності своєї бездіяльності, в частині невиплати позивачу середнього заробітку за затримку виплати всіх належних сум при звільненні.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав людини. Позивач просить суд лише стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, однак не просить визнати бездіяльність відповідача протиправною.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" і такий ним не сплачувався. Відтак, підстави для компенсації витрат за сплату позивачем судового збору у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко