Справа № 160/10879/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Галайди А.В.,
представника позивача: Орлової Ю.П.,
представника відповідача: Грановського М.О.,
19.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не призначення та не виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності внаслідок травми, отриманої ним під час виконання службових обов`язків, на підставі п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» та у розмірах, визначених пп. «в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію»;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності внаслідок травми, отриманої ним під час виконання службових обов`язків, на підставі п.3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та у розмірах, визначених пп. «в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, в якій чітко зазначити яку саме бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області позивач просить визнати протиправною (в чому така бездіяльність полягає), а також копій цієї уточненої позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі; належних доказів надсилання іншим учасникам справи копій позовної заяви та всіх доданих до неї документів.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 24.05.2023 року позивачем 01.06.2023 усунуті означені недоліки позовної заяви та, зокрема, подано уточнену позовну заяву.
Крім того ухвалою суду від 06.06.2023 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково, витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином завірену копію заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги від січня 2023 року з доданими до неї документами, у задоволенні іншої частини клопотання позивача про витребування доказів - відмовлено.
30.06.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не має права на одноразову грошову допомогу, передбачену п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №065810, яка була додана позивачем до заяви про виплату одноразової грошової допомоги, зазначено, що дата встановлення страхового випадку 16.09.2022р., тобто з моменту звільнення позивача зі служби в Національній поліції України (30.04.2020р.) та до моменту визначення ОСОБА_1 страхового випадку (16.09.2022р.) минуло більше ніж шість місяців. При цьому приписами п.5 розділу ІІІ Порядку №4 саме на поліцейського (колишнього поліцейського) покладається обов`язок щодо збору відповідних документів та подачі їх у встановлений строк для виплати одноразової грошової допомоги. Також відповідач зауважував, що ОСОБА_1 з моменту свого звільнення з лав НПУ (30.04.2020) та до січня 2023 року взагалі за отриманням виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського до ГУНП в Дніпропетровській області не звертався. Посилання позивача на порушення Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Луганській області прав ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку із травмою під час виконання службових обов`язків і подальше відновлення таких прав у судовому порядку не можуть бути враховані щодо пропущення саме шестимісячного строку встановлення інвалідності після звільнення з поліції для подальшої виплати одноразової грошової допомоги, так як позивач оскаржував саме висновок комісії з розслідування нещасного випадку, який жодним чином на встановлення ОСОБА_1 (у визначений чинним законодавством строк) інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) не впливав, отже, до цього спору відношення не має. Таким чином, відмовляючи позивачеві у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності, відповідач діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
04.07.2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім висловлено позицію, аналогічну викладеній у позовній заяві, та додатково наголошено що позивачем дотримано вимоги пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: 1) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 24.11.2022 року №390606, у якій визначено, травма, - ТАК пов`язана з виконанням службових обов`язків; 2) визначення поліцейському інвалідності протягом шести місяців після його звільнення з поліції - звільнено позивача з 30.04.2020 року (наказ ГУНП від 27.04.2020р. №119 о/с), визначення позивачу інвалідність 10.07.2020р. (виписка з акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №146216 від 11.08.2020 року, у якій визначено група інвалідності третя з 10.07.2020 року) - тобто інвалідність позивачу визначена через три місяці після звільнення з поліції, тобто в межах шести місяців; 3) звільнення поліцейського з поліції з причин поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманих під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, наказом ГУНП від 27.04.2020 №119 о/с полковника поліції ОСОБА_1 звільнено за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 30 квітня 2020 року.
Також вищевказаною ухвалою суду витребувано у ОСОБА_1 : письмові пояснення та докази відносно того, чи подавав він до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області разом із заявою про призначення одноразової грошової допомоги копію виписки з акта огляду МСЕК серії 12ААБ №146216 від 11.08.2020р.
Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання у підготовчому судовому засіданні 05.09.2023 року оголошено перерву до 26.09.2023 року на 11:00 год.
У судовому засіданні 17.10.2023р. позивач та представник позивача підтримали пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені в ньому, а також у відповіді на відзив та у додаткових письмових поясненнях доводи, просили повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні 17.10.2023р. пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 27.04.2020 року №119 о/с начальника Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, полковника поліції ОСОБА_1 звільнено за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 30.04.2020р.
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності, в якій зазначав, що 16.09.2022р. було встановлено 30% втрати ним професійної працездатності.
До вказаної заяви позивач, зокрема, додав:
- виписку з акта огляду МСЕК №390606 від 24.11.2022р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 проведено повторний огляд та встановлено третю групу інвалідності з 24.11.2022р.; причини інвалідності: травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків;
- довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №065810 від 13.12.2022р., згідно з якою ОСОБА_1 визначено повторно по страховці 30% втрати професійної працездатності по Постанові ВЛК №10 від 16.09.2022р.; причина втрати професійної працездатності: травма (26.06.2014р.), Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків; дата встановлення страхового випадку 16.09.2022р.;
- постанову Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 16.09.2022р. №10 (на час звільнення 27.04.2020р.), згідно з якою полковником поліції ОСОБА_1 , 1968р.н., начальником Томаківського відділення поліції Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, отримано травму, Так, пов`язану з виконанням службових обов`язків, та захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Підстава: Протокол засідання ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» від 16.09.2022р. №10; рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022р. у справі №280/1789/21. Пункт 11 в свідоцтві про хворобу ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» №14/2020 від 17.04.2020р. відмінити;
- Акт №2 про нещасний випадок (у тому числі поранення) полковника міліції ОСОБА_1 , затверджений головою ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Луганській області 12.08.2022р., та Акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 26.06.2014р. з начальником Первомайського МВ ГУМВС України у Луганській області полковником міліції Кравцовим Є.В., від 12.08.2022р., в яких, зокрема, вказано, що датою нещасного випадку є 26.06.2014р., при цьому, з урахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022р. у справі №280/1789/21, згідно з п.3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, вважати, що нещасний випадок із начальником Первомайського МВ ГУМВС України у Луганській області полковником міліції ОСОБА_1 трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Листом від 09.01.2023 року №79/103/05-2023 ГУНП в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності, з посиланням на те, що позивача було звільнено зі служби в поліції з 30.04.2020р., а відповідно до виписки з акта огляду МСЕК №390606 від 24.11.2022р., наданої до заяви, позивачеві було встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, з 24.11.2022р., тобто після шести місяців після звільнення позивача з поліції, відтак, підстави для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності на підставі п.3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» відсутні.
В подальшому представником позивача адвокатом Орловою Ю.П. для з`ясування факту і дати первинного встановлення інвалідності ОСОБА_1 направлено адвокатський запит від 31.01.2023 року №1-3/А-23 до Обласного МСЕК Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо надання інформації про встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності у 2020 році з наданням відповідних копій документів.
Листом Обласного МСЕК Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 02.02.2023 року №01-11/034 повідомлено, що у зв`язку з російським вторгненням на територію України, тимчасовою російською окупацією певних територій Луганської області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, наявністю населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, відсутністю організаційних, технічних і безпечних умов, які є необхідними для діяльності закладу в Луганській області, співробітники Луганського КЗ «ОЦМСЕ» не мають безпосереднього доступу до своїх робочих місць на структурних підрозділах та до медико-експертних справ, які наявні в архівах МСЕК до 01.07.2022р., тому надати інформацію щодо факту надання первинного статусу особи з інвалідністю в 2020р. не є на теперішній час для закладу можливим.
Також представником позивача направлено адвокатський запит від 16.02.2023 року №3-3/A-23 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про наявність або відсутність у ГУПФУ виписки з акту огляду комісії про отримання групи інвалідності ОСОБА_1 у 2020 році та будь-якої іншої інформації щодо отримання групи інвалідності ОСОБА_1 у 2020 році, з урахуванням того, що відповідно до п.24 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317, медико-соціальна експертна комісія надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії.
Листом від 21.04.2023 року №1/0-1396/103/05-2023 ГУНП в Дніпропетровській області знову відмовило ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності з аналогічних підстав, що й в листі від 09.01.2023 року №79/103/05-2023, а саме: з посиланням на те, що позивача було звільнено зі служби в поліції з 30.04.2020р., а відповідно до виписки з акта огляду МСЕК №390606 від 24.11.2022р., наданої до заяви, позивачеві було встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, з 24.11.2022р., тобто після шести місяців після звільнення позивача з поліції, відтак, підстави для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності на підставі п.3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» відсутні.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні та виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності внаслідок травми, отриманої ним під час виконання службових обов`язків, на підставі п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIІI (далі Закон №580-VIII).
Приписами ч.1 ст.59 Закону №580-VIII (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно з п.2 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
З аналізу наведеної норми п.3 ч.1 ст.97 Закону №580-VIII слідує, що вказана норма щодо виплати одноразової грошової допомоги застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов:
1) інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання поліцейським службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;
2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим під час виконання поліцейським службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Положення пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580-VIII визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду від 22 квітня 2020 року №3-р(І)/2020.
Зокрема, єдиний орган конституційної юрисдикції вказав: «Проаналізувавши наведені приписи Основного Закону України, Конституційний Суд України вважає, що визначення конкретних підстав, строків та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги поліцейському або іншим особам, які мають право на її отримання, в разі смерті (загибелі) поліцейського, встановлення його інвалідності або часткової втрати працездатності, що стало наслідком виконання повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, належить до дискреційних повноважень Верховної Ради України як єдиного органу держави, уповноваженого приймати закони (пункт 3 частини першої статті 85 Конституції України).».
Водночас, суд враховує, що Конституційний Суд України у рішенні від 17 березня 2004 року №7-рп/2004 (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів) вказав, що визначений законами України відповідно до положень статті 17 Конституції України комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту військовослужбовців та працівників правоохоронних органів, зумовлений не їх непрацездатністю або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі і права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїй сім`ї рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Тобто соціальні гарантії військовослужбовців та працівників правоохоронних органів випливають з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними державних функцій.
Підпунктом «в» п.3 ч.1 ст.99 Закону №580-VIII передбачено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
При цьому ч.6 ст.100 Закону №580-VIII встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.
Згідно з ч.2 ст.97 Закону №580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Пункт 4 розділу І Порядку №4 визначає випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського.
Відповідно до п.п.2 п.4 розділу І Порядку №4 під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку №4 встановлено, що днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з п.3 Розділу ІІІ Порядку №4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).
За приписами п.5 розділу ІІI Порядку №4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті). Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 4-6, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видала(в) документ. Копії документів, зазначених у підпунктах 7-9, засвідчує своїм підписом фізична особа, що подає документи, та перевіряє особа, що їх приймає.
При цьому п.2 розділу ІІІ Порядку №4 передбачено, що посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.
Крім цього, за приписами абз.2 п.7 розділу ІІІ Порядку №4 підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу ІІІ, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.
Відповідно до п.1 розділу ІV Порядку №4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). У разі надсилання запитів до органів поліції, інших підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту. Висновок про призначення ОГД складається працівником бухгалтерської служби і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, закладу освіти, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.
Пунктом 3 розділу IV Порядку №4 встановлено, що у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД. У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Судом встановлено, що позивача звільнено зі служби в поліції з 30.04.2020р. за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) (наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 27.04.2020 року №119 о/с).
При цьому позивачеві встановлено інвалідність (ІІІ група); причини інвалідності: травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, а також встановлено 30% втрати ним професійної працездатності; причина втрати професійної працездатності: травма (26.06.2014р.), Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків; що підтверджується:
- випискою з акта огляду МСЕК №390606 від 24.11.2022р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 проведено повторний огляд та встановлено третю групу інвалідності з 24.11.2022р.; причини інвалідності: травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків;
- довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №065810 від 13.12.2022р., згідно з якою ОСОБА_1 визначено повторно по страховці 30% втрати професійної працездатності по Постанові ВЛК №10 від 16.09.2022р.; причина втрати професійної працездатності: травма (26.06.2014р.), Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків; дата встановлення страхового випадку 16.09.2022р.;
- постановою Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 16.09.2022р. №10 (на час звільнення 27.04.2020р.), згідно з якою полковником поліції ОСОБА_1 , 1968р.н., начальником Томаківського відділення поліції Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, отримано травму, Так, пов`язану з виконанням службових обов`язків, та захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Підстава: Протокол засідання ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» від 16.09.2022р. №10; рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022р. у справі №280/1789/21. Пункт 11 в свідоцтві про хворобу ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» №14/2020 від 17.04.2020р. відмінити;
- Актом №2 про нещасний випадок (у тому числі поранення) полковника міліції ОСОБА_1 , затверджений головою ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Луганській області 12.08.2022р., та Актом повторного розслідування нещасного випадку, що стався 26.06.2014р. з начальником Первомайського МВ ГУМВС України у Луганській області полковником міліції Кравцовим Є.В., від 12.08.2022р., в яких, зокрема, вказано, що датою нещасного випадку є 26.06.2014р., при цьому, з урахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022р. у справі №280/1789/21, згідно з п.3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, вважати, що нещасний випадок із начальником Первомайського МВ ГУМВС України у Луганській області полковником міліції ОСОБА_1 трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Ключовим питанням, що постало при призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги, є дата з якої встановлено інвалідність.
Визначаючись з такою датою, відповідач у своїх листах від 09.01.2023 року №79/103/05-2023 та від 21.04.2023 року №1/0-1396/103/05-2023 виходив з того, що відповідно до виписки з акта огляду МСЕК №390606 від 24.11.2022р. позивачеві було встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, з 24.11.2022р., тобто після шести місяців після звільнення позивача з поліції, відтак, підстави для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності на підставі п.3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» відсутні.
Дійсно, до первинної заяви позивача останнім було долучено лише виписку з акта огляду МСЕК №390606 від 24.11.2022р., згідно з якою ОСОБА_1 проведено повторний огляд та встановлено третю групу інвалідності з 24.11.2022р.; причини інвалідності: травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків.
Однак, надаючи відповідь за результатами розгляду цієї заяви та відмовляючи у призначенні та виплаті позивачеві ОГД з посиланням на те, що позивачеві було встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, лише з 24.11.2022р., тобто після шести місяців після звільнення позивача з поліції, відповідач у листі від 21.04.2023р. №1/0-1396/103/05-2023 взагалі не надав будь-якої оцінки вищенаведеними доводам представника позивача та додатково наданим ним документам, в тому числі й копії виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №146216 від 11.08.2020 року про встановлення ОСОБА_1 інвалідності третьої групи при первинному огляді з 10.07.2020р., ані спростувавши, ані погодившись з цим, а також не оцінивши цей документ у сукупності з іншими наданими до заяв позивача документами, які свідчать про те, що травма, яка є причиною втрати професійної працездатності позивача, мала місце 26.06.2014р. і є пов`язаною з виконанням ним службових обов`язків, водночас, причиною встановленої позивачеві інвалідності є саме ця травма і згідно з випискою з акта огляду МСЕК №390606 від 24.11.2022р. ОСОБА_1 проведено саме повторний огляд, при якому встановлено третю групу інвалідності з 24.11.2022р.; причини інвалідності: травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, відтак, безпосередньо має бути з`ясовано чи було встановлено позивачеві інвалідність при первинному огляді і коли це відбулося, а також чи може бути підтвердженням цього копії виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №146216 від 11.08.2020 року.
Проте відповідач не скористався передбаченими приписами абз.2 п.7 розділу ІІІ Порядку №4 повноваженнями, згідно з якими підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу ІІІ цього Порядку, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів. Відповідачем таких дій з метою перевірки додатково наданих позивачем документів, зокрема, копії виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №146216 від 11.08.2020 року, не здійснено.
Водночас, як зазначалося вище, відповідно до п.2 розділу ІІІ Порядку №4 посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.
За наведених обставин, суд доходить висновку про визнання протиправною та скасування відмови Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, оформленої листом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 21.04.2023р. №1/0-1396/103/05-2023, позаяк така відмова є необґрунтованою та прийнятою без з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення питання про наявність у позивача права на отримання вищевказаної одноразової грошової допомоги.
Щодо частини позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із втратою працездатності та встановленням третьої групи інвалідності внаслідок травми, отриманої ним під час виконання службових обов`язків, на підставі п.3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та у розмірах, визначених пп. «в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію», суд зазначає наступне.
Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки відповідачем було протиправно відмовлено позивачеві у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, саме через не з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення питання про наявність у позивача права на отримання вищевказаної одноразової грошової допомоги, зокрема, без вжиття передбачених абз.2 п.7 розділу ІІІ Порядку №4 заходів щодо перевірки даних та/або достовірності додатково наданих позивачем документів, зокрема, копії виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №146216 від 11.08.2020 року, суд доходить висновку, що відповідач у цьому випадку ще не вичерпав своїх дискреційних повноважень, відтак, з метою поновлення порушеного права позивача зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 24.03.2023р. за вих. №4-3/А-23 про призначення і виплату позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, і прийняти відповідне рішення за наслідками такого розгляду, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановленням 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, оформлену листом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 21.04.2023р. №1/0-1396/103/05-2023.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова