Справа № 420/7415/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/7415/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Дата і місце ухвалення 25.10.2023р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 р. у справі №420/7415/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправними та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.12.2020 року №81-ОТГ в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:5142 до комунальної власності;

- визнати протиправним і скасувати рішення у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 29.12.2020 року №1279-УБД;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити позивачу проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,1008 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:5142 та передати зазначену земельну ділянку у власність в межах норми безкоштовної приватизації.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2022р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року скасовано, у справі ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.12.2020 року №81-ОТГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність в частині передачі земельної ділянки кадастровий номер :01:003:5142 до комунальної власності. Визнав протиправним та скасував рішення у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 29.12.2020 року №1279-УБД Про відмову у затверджені документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки. Зобов`язав Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання рішення про передачу у власність земельної ділянки (сільськогосподарського призначення), що перебуває у державній власності на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:5142 для ведення садівництва, площею 0,1008 га., з урахуванням висновків суду.

28 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в порядку ст.383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 20.12.2022 року №15-13/13-22-СГ та визнати протиправною бездіяльність відповідача у виконанні рішення суду;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області виконати рішення суду з врахуванням висновків (яких дійшов суд при розгляді цієї справи);

- постановити судовий контроль виконання рішення суду шляхом подачі відповідачем звіту про виконання рішення суду.

Вимоги поданої заяви позивач обґрунтовував тим, що на виконання судового рішення по справі №420/7415/21 Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про надання рішення про передачу у власність земельної ділянки (сільськогосподарського призначення), що перебуває у державній власності на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:5142 для ведення садівництва, площею 0,1008 га., та прийняло наказ від 20.12.2022 року №15-13/13-22-СГ, яким гр. ОСОБА_1 повторно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з підстав того, що бажана земельна ділянка не відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023р. ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду від 25.10.2023р. та задовольнити вимоги поданої заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні питання в якому порядку необхідно надавати правову оцінку рішенню Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, прийнятому на виконання судового рішення про зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, судом першої інстанції не з`ясовано чи враховано відповідачем висновки, окреслені в рішенні суду, на виконання якого повторно розглянуто заяву позивача. У даному випадку при прийнятті наказу від 20.12.2022 року №15-13/13-22-СГ, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області не врахувало висновків суду, викладених у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2022р., оскільки на сьогодні рішення суду апеляційної інстанції є не виконаним.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, згідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить про існування таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення у належний спосіб позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на відповідача, передбачених КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Головне управління Держгеокадастру в Одеській області у наказі від 29.12.2020 року №1279-УБД, який був предметом спору у справі №420/7415/21, стало передача відповідачем бажаної позивачем земельної ділянки у комунальну власність.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи вказаний наказ суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач отримав дозвіл на розроблення проектної документації, розробив та погодив її в установленому законом порядку та до 15.12.2020р. подав її на затвердження, судова колегія дійшла висновку, що на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:5142 не розповсюджувались положення Постанови Кабінету Міністрів України №1113 про Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин від 16.11.2020р. щодо передачі її у комунальну власність, а отже наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.12.2020 року під №81-ОТГ в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:5142 до комунальної власності, а також наказ від 29.12.2020 року №1279-УБД про відмову позивачу у затвердженні проектної документації із землеустрою та наданні земельної ділянки у власність є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи, що у спірних відносинах відповідач взагалі не досліджував подану позивачем заяву та матеріали по суті, належним способом захисту прав ОСОБА_1 у спірних правовідносинах є зобов`язання Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання рішення про передачу у власність земельної ділянки (сільськогосподарського призначення), що перебуває у державній власності на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:5142 для ведення садівництва, площею 0,1008 га.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2022р. Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та 20.12.2022 року прийнято наказ №15-13/13-22-СГ про відмову у наданні дозволу на розробку документації землеустрою, але не у зв`язку з передачею земельної ділянки до комунальної власності, а з інших підстав у зв`язку з тим, що бажана до відведення земельна ділянка не відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Отже, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області рішення по справі №420/7415/21 виконано у спосіб, встановлений судом повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та за результатами такого розгляду прийнято новий наказ про відмову у наданні дозволу на розробку документації землеустрою, однак з інших підстав.

Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №15-13/13-22-СГ від 20.12.2022 року є владним управлінським рішенням суб`єкта владних повноважень. Незгода позивача із прийнятим рішенням не стосується предмету спору у справі №420/7415/21 та не може бути підставою для задоволення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України у вказаній справі, оскільки прийняття суб`єктом владних повноважень нового рішення є підставою для звернення до суду із новим позовом про оскарження акту індивідуальної дії.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не дають йому можливості задовольнити свої інтереси.

Так, повторно відмовляючи у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідач зазначає інші підстави відмови, що свідчить про різні предмети та підстави позовів щодо оскарження наказів від 29.12.2020 року №1279-УБД та від 20.12.2022 року №15-13/13-22-СГ, що виключає можливість надання правової оцінки вказаним наказам в межах справи №420/7415/21 (в рамках звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України).

Висновки колегії суддів відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 березня 2021 року по справі №540/1311/20, від 15 лютого 2021 року по справі №240/9214/19.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої у порядку ст.383 КАС України, у зв`язку з чим погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в її задоволенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду 25 жовтня 2023 р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329, 383 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду 25 жовтня 2023 р. у справі №420/7415/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді А.Г. Федусик О.А. Шевчук