Справа № 460/341/24
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2024 року м. Рівне №460/341/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене у виді листа №39379-36760/Д-02/8-1700/23 від 12.12.2023 року про відмову в проведенні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в частині визначення відсоткового розміру довічного грошового утримання 84% розміру суддівської винагороди;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 86% розміру суддівської винагороди судді, починаючи з 26.10.2023 року із врахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що 19.10.2023 Вищою радою правосуддя було прийнято рішення про звільнення позивача з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Оскільки відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26.10.2023 його стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права складає 38 років 00 місяців 20 днів, позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за результатами розгляду якого Пенсійним органом прийнято відповідне рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте виключно із врахуванням до стажу роботи періоду роботи суддею, що складає 25 років 9 місяців 13 днів.

На заяву позивача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням усіх періодів професійної діяльності відповідач листом від 12.12.2023 повідомив про відсутність підстав для зарахування періодів: проходження строкової військової служби; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського; періоду роботи на посаді стажиста помічника прокурора, помічника прокурора, в.о.прокурора. В обґрунтування відмови відповідач повідомив, що зазначені періоди не передбачені для врахування до суддівського стажу частиною 3 статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів, а тому, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислене з розрахунку стажу судді.

Позивач вважає протиправним рішення відповідача протиправним, позаяк судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Оскільки позивача обрано на посаду судді 14.01.1998, він має право на зарахування зазначених періодів до стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що було чинне станом на дату прийняття його на посаду судді.

Ухвалою суду від 11.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивачу з 26.10.2023 відповідно до його заяви призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII.

Статтею 137 цього Закону чітко визначено посади, що зараховується до стажу роботи на посаді судді, в яких відсутні періоди проходження строкової військової служби, половини строку навчання в вищому юридичному навчальному закладу або ж роботи на посаді слідчого органу внутрішніх справи чи юрисконсульта на підприємстві. Вказані періоди зараховані виключно до загального страхового стажу, а тому, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці правомірно обчислено виходячи із 60% суддівської винагороди враховуючи, що стаж роботи на суддівських посадах становить 25 років, з огляду на що, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 14.01.1998 призначений на посаду судді Рокитнівського районного суду Рівненської області, з 07.04.2003 працював на посаді судді Рівненського міського суду Рівненської області.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 19.10.2023 №988/0/15-23 за результатами розгляду заяви судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 від 27 вересня 2023 року, його звільнено у відставку, а наказом Рівненського міського суду від 25.10.2023 № 25-к відраховано зі штату суду з 25.10.2023 у зв`язку зі звільненням у відставку.

Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання від 26.10.2023, виданого Рівненським міським судом Рівненської області, загальний стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 37 років 04 місяці 23 дні та складається із періодів:

строк роботи на посаді судді Рівненського міського суду 20 років 06 місяців 19 днів; строк роботи на посаді судді Рокитнівського районного суду 5 років 02 місяці 24 дні;

стаж роботи на посаді в.о.прокурора 01 місяць 05 днів;

стаж роботи на посаді слідчого прокуратури 2 роки 05 місяців 18 днів

стаж роботи на посаді помічника прокурора 3 роки 10 місяців 18 днів

стаж роботи на посаді стажиста помічника прокурора 05 місяців 06 днів

половина строку навчання за денною формою 1 рік 11 місяців 1 день;

період проходження строкової військової служби 2 роки 9 місяців 20 днів.

Згідно змісту рішення Вищої ради правосуддя від 19.10.2023 №988/0/15-23 стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає йому право на звільнення у відставку, на день ухвалення цього рішення становить 36 років 11 місяців 8 днів:

строк роботи на посаді судді 25 років 11 місяців 22 дні;

стаж роботи на посадах помічника прокурора та слідчого прокуратури 6 років 2 місяці 25 днів;

половина строку навчання за денною формою 1 рік 11 місяців 1 день;

період проходження строкової військової служби 2 роки 9 місяців 20 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області позивачу призначене щомісячне довічне грошове утримання з 26.10.2023 виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 60% від суддівської винагороди.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку розміру довічного грошового утримання судді із розрахунку 86% суддівської винагороди.

Листом відповідача № 39379-36760/Д-02/8-1700/23 від 12.12.2023 року позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення судді виходячи з 84% суддівської винагороди.

Із розрахунку стажу роботи (зазначеного у листі), проведеного відповідачем для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вбачається, що до стажу роботи на посаді судді пенсійним органом зараховано лише періоди з 14.01.1998 по 25.10.2023, тобто періоди роботи на посадах судді Рокитнівського районного суду та судді Рівненського міського суду. Інші періоди діяльності зараховані виключно до загального страхового стажу, що не впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання.

Відтак, враховуючи положення ч. 3 статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII та матеріали справи, щомісячне довічне грошове утримання встановлено у розмірі 60% (50% + 5 років х 2) суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді.

Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача, звернувся до суду із позовом про його скасування з підстав не зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окремих періодів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зауважує наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених цією статтею.

Однією з підстав звільнення судді відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Згідно із ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII). Щомісячне довічне грошове утримання, як зазначено у ч. 3 ст. 142 Закону 1402-VIII, виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, для того аби визначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідним є з`ясування його стажу роботи на посаді судді.

Відповідачем не заперечується наявність у ОСОБА_1 права на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що підтверджується його рішенням про обчислення довічного грошового утримання з 26.10.2023.

У контексті даних правовідносин спірною є поведінка відповідача щодо не зарахування до стажу роботи на посаді судді інших періодів професійної діяльності, окрім періодів роботи на судді.

Згідно зі статтею 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідач стверджує, що виключно зазначена у статті 137 Закону № 1402-VIII робота може бути зарахована до стажу роботи на посаді судді, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Проте, суд критично оцінює такі доводи Пенсійного органу та з цього приводу зазначає наступне.

Абзацом 4 п. 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено. До набрання чинності Законом № 1402-VIII питання обчислення стажу роботи на посаді судді було врегульоване Законом України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI).

Згідно із вимогами статті 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції чинній до 28 березня 2015 року), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що позивач вперше був призначений на посаду судді 14.01.1998.

До набрання чинності Законом № 1402-VIII та Законом № 2453-VI в період роботи позивача на посаді судді Рокитнівського районного суду, правовідносини щодо порядку обчислення стажу роботи на посаді судді регулювались Законом України Про статус суддів від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ ).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно із абзацом 2 ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Позивач вважає, що до його стажу роботи на посаді судді відповідач протиправно не зарахував період проходження строкової військової служби, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, робота на посаді слідчого прокуратури, в.о. прокурора та помічника прокурора, що передували даті призначення на посаду судді Рокитнівського районного суду Рівненської області.

Суд встановив, що календарний період роботи позивача безпосередньо на посадах, віднесених до посади судді складає 25 років 09 місяців 13 днів з 14.01.1998 по 25.10.2023.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ «Документи, необхідні для призначення щомісячного довічного грошового утримання» Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891 (далі Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України № 3-1) до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додаються документи про страховий стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з п. 8 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно з п. 6 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

Військовим квитком позивача серії НОМЕР_1 , підтверджено проходження строкової військової служби в період з 01.06.1983 по 21.04.1986.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (стаття втратила чинність 20.03.2008), чинної на час набуття Позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

На дату набрання чинності Законом №2453 30.07.2010 року була чинною постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», відповідно до абз. 2 п. 3-1 якої до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно відомостей трудової книжки позивача, запис №3-4, позивач з 01.09.1986 по 30.06.1990 навчався в Харківському юридичного інституту ім. Ф. В. Дзержинського на денній формі навчання.

Отже, до загального і спеціального стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, належить враховувати половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Є. Дзержинського з 28.08.1986 по 29.06.1990 року (1 рік 11 місяців 01 день) та строк служби в армії з 01.06.1983 по 21.04.1986 року (2 роки 10 місяців 20 днів), що підтверджується записами у трудовій книжці, військовим квитком.

Правова позиція щодо необхідності зарахування половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.10.2019 року у справі №9901/2/19 та від 03.09.2020 року у справі № 9901/521/19

Правова позиція щодо необхідності зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеного у постановах від 06.03.2018 у справі № 08/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17 та від 24.03.2020 у справі № 559/512/17.

Оцінюючи доводи позивача щодо наявності підстав для зарахування до його стажу роботи на посаді судді періоду роботи в органах прокуратури, суд вважає за необхідне врахувати таке.

Як зазначалось вище судом, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону №2862 у редакції, чинній на час прийняття Позивачем присяги судді, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

При цьому Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (далі Закон № 2453-VI), що було прийнято та який діяв на час роботи позивача суддею, також містить норму визначення стажу роботи на посаді судді. Відповідно до п. 11 Перехідних положень указаного Закону судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону №2862 (у редакції чинній на час набуття позивачем суддівського стажу не менше 10 років) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, зараховується час роботи на посадах суддів на посадах слідчих за умови наявності у зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

У постанові Верховного Суду від 01.10.2018 року у справі №541/503/17 зазначено, що за змістом статті 43 Закону № 2862 до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття «прокурор» міститься у статті 56 Закону № 1789-XII, що стосується поняття «слідчий», то його необхідно трактувати за аналогією, та застосовувати положення статті 43 Закону № 2862 у цій частині, коли йдеться про вирішення питання про можливість зарахування періоду роботи в прокуратурі до стажу, що дає право на відставку судді.

Як вбачається з трудової книжки позивача, він в період 31.07.1990 по 26.02.1991 працював на посаді стажера Рокитнівського районного суду, в період з 26.02.1991 працював стажером на посаді помічника прокурора Рокитнівського району Рівненської прокуратури, 01.08.1991 по 20.06.1995 працював на посаді помічника прокурора Рокитнівського району Рівненської прокуратури, з 21.06.1995 по 08.12.1997 на посаді слідчого прокуратури Рокитнівського району Рівненської області, з 09.12.1997 по 13.01.1998 на посаді в.о.прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю прокуратури Рокитнівського району Рівненської області.

Відтак, з урахуванням наведеного нормативного регулювання, до загального і спеціального стажу роботи Позивача, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, належить враховувати, крім роботи на посаді судді, роботу на посаді прокурора, слідчого з 26.02.1991 по 13.01.1998 року.

Разом з тим, щодо стажу роботи позивача на посаді стажиста районного суду з 31.07.1990 по 26.02.1991.

Відповідно до статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 05 серпня 2018 року) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз указаної норми в її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII дає підстави для висновку, що в зв`язку з набранням чинності Законом №2447-VIII, яким унесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас частиною першою статті 7 Закону №2862-ХІІ, яка була чинною на час обрання позивача на посаду судді, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №2862-XII на день їх обрання.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2018 року (справа №9901/805/18), залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року.

Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку додатково трьох років роботи в галузі права, в даному випадку на посаді стажиста районного суду з 31.07.1990 по 26.02.1991.

З огляду на викладене, стаж роботи позивача, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, складає 38 років 00 місяців 20 днів, з яких:

- стаж роботи на посаді судді судів України з 14.01.1998 по 25.10.2023, що становить 25 років 09 місяців 13 днів;

- половина строку навчання за денною формою навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Є. Дзержинського з 28.08.1986 по 29.06.1990, що становить 1 рік 11 місяців 01 день.

- період проходження строкової військової служби з 01.06.1983 по 21.04.1986, що становить 2 роки 10 місяців 20 днів.

- період роботи в галузі права на посаді стажиста районного суду з 31.07.1990 по 26.02.1991, що становить 06 місяців 27 днів.

- період роботи на посаді помічника прокурора, прокурора, слідчого прокуратури, в.о.прокурора, що становить 06 років 10 місяців 19 днів.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, виходячи зі стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, що становить повних 38 років, розмір довічного грошового утримання позивача повинен складати 86% суддівської винагороди (50 % + 36 % (18 відпрацьованих років понад 20 років х 2%), обчисленої відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Водночас, суд звертає увагу на те, що позивач звертався до відповідача із заявою про нарахування йому довічного грошового утримання у розмірі 84%, з приводу розміру утримання 86% відповідач рішення не приймав, сторони відповідних доказів не надали, а тому вказані вимоги позивача є передчасними.

Відтак, належним способом відновлення в повній мірі порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , який унеможливить повторне звернення позивача до суду із позовною заявою буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 26.10.2023, виходячи із 84% суддівської винагороди та загального стажу роботи на посаді судді 38 рік 00 місяців 20 днів, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів: проходження строкової військової служби; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського; роботи на посаді стажера суду, помічника прокурора, прокурора, слідчого прокуратури, в.о.прокурора, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 26.10.2023 року №1097-04/23, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 26.10.2023 року.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити частково.

За правилами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України №39379-36760/Д-02/8-1700/23 від 12.12.2023 року про відмову в проведенні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в частині визначення відсоткового розміру довічного грошового утримання 84%;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 починаючи з 26.10.2023, виходячи із 84% від суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 26.10.2023 року №1097-04/23, з урахуванням фактично виплачених сум, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів: проходження строкової військової служби з 01.06.1983 по 21.04.1986 2 роки 10 місяців 20 днів; половину строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 28.08.1986 по 29.06.1990 - 1 рік 11 місяців 01 день; стажера Рокитнівського районного народного суду з 31.07.1990 по 26.02.1991, що становить 06 місяців 27 днів, - період роботи на посаді стажера помічника прокурора Рокитнівського району з 26.02.1991 по 01.08.1991 05 місяців 06 днів, помічника прокурора Рокитнівського району Рівненської області з 01.08.1991 по 20.06.1995 3 роки 10 місяців 20 днів, слідчого прокуратури Рокитнівського району Рівненської області з 21.06.1995 по 08.12.1997 2 роки 05 місяців 18 днів, в.о.прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами о боротьбі з організованою злочинністю прокуратури Рокитнівського району Рівненської області 01 місяць 05 днів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 лютого 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, )

Суддя В.В. Щербаков