Справа № 520/36747/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 лютого 2024 року № 520/36747/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Департаменту соціального захисту населення про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом № 6 від 16.10.2023, про відмову у встановленні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с.Таганча Канівського району Черкаської області) статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3);

- зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с.Таганча Канівського району Черкаської області) посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» категорія 3, серії Б.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом № 6 від 16.10.2023 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), є протиправним та таким, що порушує права позивача. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 25.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також, представником відповідача вказано, що на засіданні Комісії за поданням управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради було розглянуто особову справу позивача, за результатом чого було прийнято оскаржуване рішення. Також, представником відповідача вказано, що за результатами розгляду наявних у особовій справі позивача документів відповідно до вимог пункту 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою № 551, яким передбачено, що посвідчення видаються особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка, було вирішено відмовити позивачу у наданні статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи у зв`язку з відсутністю в її особовій справі документів, визначених Порядком. Також, представником відповідача наголошено на відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача зобов`язального характеру з огляду на їх дискреційність.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив таке.

У позовній заяві позивачем вказано, що вона протягом останніх більше 10 років намагається довести державним органам України про те, що вона є особою, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та відповідно до законодавства України має право на відповідні пільги, передбачені для потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 01 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій. Весь цей час, як зазначає позивач, вона збирала письмові докази на підтвердження своїх прав щодо визнання її потерпілою від Чорнобильської катастрофи, але державні органи України не визнавали таке її право.

Отже, в рамках розгляду цієї справи встановлено, що з метою захисту своїх невизнаних (оспорюваних) прав, свобод чи інтересів, 12.06.2023 позивачем до Ленінського районного суду м. Харкова було подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме постійного проживання протягом більше 2-х років у визначеному місці: в с. Денисовичі Поліського району Київської області.

Згідно Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" село Денисовичі Поліського району Київської області віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Також позивачем вказано, що відповідно до вимог ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подавалася до суду за місцем її проживання. Заінтересованою особою в заяві було визначено Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради. До вказаної позовної заяви було долучено 29 письмових доказів, які підтверджували більш ніж двох річне проживання позивача у даному населеному пункті, що надає право їй бути визнаною потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) та отримати відповідне посвідчення.

При цьому позивачем вказано, що відповідно до письмових пояснень Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради від 20.06.2023 № 10-87/2220-10-23, поданих на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова в рамках розгляду справи № 642/3043/23, про те, що останнє відповідно до підпункту 4.1.27 пункту 4 Положення бере участь у межах повноважень у зборі, підготовці документів щодо встановлення статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформленні та видачі відповідних документів про право на пільги. Організовує надання пільг і здійснює призначення допомог та компенсацій зазначеним громадянам відповідно до законодавства України в межах своїх повноважень, але практично Управління не організувало надання вищезазначеного статусу та пільг, а запит Управління до Вишгородської районної адміністрації Київської області виявився марним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12.07.2023 у справі № 642/3043/23 було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_1 , уродженки с. Таганча Канівського району Черкаської області, в період часу з 01.09.1986 по 24.11.1988 на території с. Денисовичі Поліського району Київської області.

Зазначене рішення набрало законної сили 14.08.2023.

Матеріали справи свідчать на користь того, що 15.08.2023 року позивач із письмовою заявою, але вже особисто, з долученням необхідних документів, включаючи рішення Ленінського районного суду м.Харкова 12.07.2023 у справі № 642/3043/23, яке набрало законної сили, письмово звернулася до Вишгородської районної адміністрації Київської області з метою отримання довідки на підтвердження про місце свого проживання у період часу з 01.09.1986 по 24.11.1988 на території с. Денисовичі Поліського району Київської області.

Листом Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 18.08.2023 позивача було повідомлено, що положенням управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації не передбачено видача довідок про місце проживання.

В подальшому, 20.09.2023 позивач подала відповідну заяву до Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради з проханням розгляду питання стосовно оформлення на її ім`я посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи особам (категорія 3), до заяви було долучено наступні документи: фотокартки 30x40 мм ОСОБА_1 , копії сторінок паспорту, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Водночас у позовній заяві позивачем вказано, що копія рішення Ленінського районного суду м.Харкова у справі № 642/3043/23 нею не була долучена до вказаного листа, оскільки Управління було учасником цивільної справи, рішення суду управлінням було отримано та останньому відомо про його зміст, включаючи інформацію про те, що дане рішення набрало законної сили.

Листом Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району від 09.11.2023 №10-87/4018104-23 на адресу позивача було направлено відповідний витяг з протоколу засідання комісії з розгляду її заяви. До цього листа Управлінням було додано витяг з Протоколу № 6 засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації від 16.10.2023, згідно якого її повідомлено про відмову ОСОБА_1 у визначенні статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи в зв`язку з не підтвердженням факту постійного проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років (відсутність додатку № 5).

На думку позивача, зазначене рішення відповідача є протиправним та таким, що порушує права позивача, що зумовили його звернення до суду.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 05.10.2018 № 541 затверджено Положення про Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 1 зазначеного Положення Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним органом, утвореним головою Харківської обласної державної адміністрації з метою додержання законодавства у сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян.

Разом з цим, Комісія відповідно до покладених на неї завдань:

- розглядає документи, подані органами соціального захисту населення районних державних адміністрацій, міських рад міст обласного значення, Харківської міської ради та об`єднаних територіальних громад Харківської області, та відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від

11 липня 2018 року № 551, та приймає рішення, яке є підставою для видачі або відмови у видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та вкладок до них.

- приймає рішення про вилучення посвідчення відповідної категорії в разі встановлення факту його необґрунтованої видачі.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Приписами статті 9 Закону № 796-ХІІ визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Згідно із положеннями п. 3 ч.1 ст. 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:

- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;

- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році,

а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:

- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Відповідно до статті 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Постановою Кабінету Міністрів України №551 від 11.07.2018 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок №551).

Відповідно до положень пункту 3 Порядку №551 потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії Б зеленого кольору.

Згідно із положеннями п. 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються, зокрема, особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5).

Під час розгляду справи встановлено, що в якості підстави для прийняття спірного у цій справі рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформленого протоколом № 6 від 16.10.2023, про відмову у встановленні ОСОБА_1 (статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3) вказано на те, що враховуючи вимоги статей 11 та 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 (зі змінами), та документи особової справи, не підтверджується факт постійного проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років (відсутній додаток № 5).

В той же час, зі змісту поданого до суду відзиву на позов встановлено доводи відповідача стосовно того, що особова справа ОСОБА_1 містить наступні статусні документи:

- копію рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.7.2023 по справі №642/3043/23;

- лист Вишгородської райдержадміністрації Київської області від 08.08.2022 № 299;

- копію довідки відділу освіти Поліської РДА Київської області від 07.06.2010 №77;

- копію листа Іванківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області б/н;

- копію довідки Степанецької сільради від 24.02.2021 № 76 про місце проживання ОСОБА_1 ;

- копію листа архівного відділу Вишгородської РДА від 15.04.2021 № 16.05-07/7а.

Представник відповідача обґрунтовує правомірність відмови відповідача, тим що в особовій вправі позивача відсутні документи, визначені Порядком, а саме довідки встановленого зразка (додаток 5), яка підтверджує постійне проживання на території зони безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або станом на 1 січня 1993 р. прожив (прожила) у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років у області та відселення (відселення) або самостійне переселення з цієї території. Вказана довідка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) відповідно до статті 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і дає право на пільги, передбачені зазначеним Законом.

Суд враховує вказані доводи представника відповідача, проте зазначає, що під час розгляду справи було встановлено, що позивач зверталась до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області 18.08.2023 року з метою отримання довідки на підтвердження про місце свого проживання у період часу з 01.09.1986 по 24.11.1988 на території с. Денисовичі Поліського району Київської області.

В той же час вказаному зверненню передувало звернення позивача до місцевого суду з метою встановлення факту її постійного проживання на відповідній території.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12.07.2023 у справі № 642/3043/23, яке набрало законної сили 14.08.2023 року, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_1 , уродженки с. Таганча Канівського району Черкаської області, в період часу з 01.09.1986 по 24.11.1988 на території с. Денисовичі Поліського району Київської області.

За результатом вчинених позивачем намагань отримати довідку встановленого зразка (додаток 5) останньою таку довідку отримано не було, що є свідченням вчинення позивачем усіх можливих дій задля отримання такої.

При цьому, про існування рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.07.2023 у справі № 642/3043/23 відповідачу було відомо, що сторонами не заперечується, а навпаки підтверджується наявністю такого рішення у особовій справі позивача, та, як наслідок, свідчить про обізнаність останнього станом на час розгляду особової справи позивача про встановлення в судовому порядку факту проживання ОСОБА_1 , уродженки с. Таганча Канівського району Черкаської області, в період часу з 01.09.1986 по 24.11.1988 на території с. Денисовичі Поліського району Київської області.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідачем не було надано оцінки вказаному рішенню Ленінського районного суду м. Харкова від 12.07.2023 у справі № 642/3043/23, а лише наведено формальну підставу для відмови.

Вказані обставини свідчать на користь того, що відповідачем не було проведено належного та повного розгляду особової справи позивача, що в свою чергу призвело до прийняття протиправного рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом № 6 від 16.10.2023, про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), яке з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача щодо здійснення належного розгляду його заяви, суд про ходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог позивача відповідно до приписів ч.2 ст. 9 КАС України та зобов`язання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» категорія 3, серії Б, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» категорія 3, серії Б, суд зазначає, що такі з огляду на встановлені обставини є передчасними та направленими на майбутнє, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Департаменту соціального захисту населення (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 7 пов.,м. Харків,61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом № 6 від 16.10.2023, про відмову у встановленні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с.Таганча Канівського району Черкаської області) статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с.Таганча Канівського району Черкаської області) про видачу посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» категорія 3, серії Б, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Департаменту соціального захисту населення (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 7 пов.,м. Харків,61022, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.