Справа № 750/806/24
Суддя: Требух Н. В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/806/24
Провадження № 2-а/750/33/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Требух Н.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Цуканова Валерія Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови як незаконної,

в с т а н о в и в:

22.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Цуканова Валерія Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕНА №1209419 як незаконної

Позов мотивовано тим, що 09.01.2024 поліцейським Цукановим В.А. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за те, що він 09.01.2024 о 08 год 55 хв у м. Чернігові по провулок 2-й Тракторний 47, керуючи транспортним засобом Dacia НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 ПДР. Вважає постанову протиправною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню, оскільки іншого під`їзду до 2-го провулку Тракторного немає.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.01.2024 року відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16.02.2024 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить повністю відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивач здійснив рух по тротуару на транспортному засобі, який не застосовувався для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, існують інші шляхи під`їзду до 2-го провулку Тракторний, тому порушив вимоги п. 11.13 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено оскаржувану постанову.

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.01.2024 поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Цукановим В.А.було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1209419, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 09.01.2024 о 08 год 55 хв у м. Чернігові по провулок 2-й Тракторний 47, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Dacia НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 ПДР

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

У п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР - проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги. Тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Пунктом 11.13 ПДР встановлено заборону руху транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Згідно п. 26.1 ПДР, пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Згідно п. 26.2 ПДР, у житловій зоні забороняється: a) транзитний рух транспортних засобів; б) стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями і таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів; в) стоянка з працюючим двигуном; г) навчальна їзда; ґ) рух вантажних автомобілів, тракторів, самохідних машин і механізмів (крім тих, що обслуговують об`єкти і громадян, виконують технологічні роботи або належать громадянам, що проживають у цій зоні).

Згідно п. 26.3 ПДР, у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Проте наведені виключення не стосуються позивача, оскільки транспортний засіб, яким він керував, не застосовувався для виконання робіт або обслуговування торгівельних та інших підприємств.

Факт руху позивачем по тротуару підтверджується відеозаписом, наданим відповідачем. Також, відповідачем надано схему дозволеного руху транспортним засобом для заїзду до 2-го провулку Тракторного в місті Чернігові, що спростовує твердження позивача про відсутність іншого заїзду.

Крім того, на відео, зробленому поліцейським на місці події також зафіксовано, що відповідач дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив про причину зупинки, пред`явив законну вимогу надати для перевірки документи, ознайомив з правами, якими наділена особа, стосовно якої проводився розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності до початку винесення оскаржуваної постанови.

Отже, посилання позивача на те, що він не порушував п.11.13 ПДР України повністю спростовані доказами, наданими відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем доведена правомірність своїх дій, а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем відповідно до частини другої статті 77 КАС України доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке встановлена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП та правомірність прийнятого рішення, а тому не знаходить підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 139, 241-246, 271, 272, 286, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Цуканова Валерія Анатолійовича (місто Чернігів вулиця Громадська 66), Департаменту патрульної поліції (місто Київ вулиця Федора Ернста 3 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя