Справа № 358/818/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 358/818/23 Суддя (судді) першої інстанції: Романенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Богуславської міської ради на рішення Богуславського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, Виконавчого комітету Богуславської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В :

До Богуславського районного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, виконавчого комітету Богуславської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 11-1 від 31 травня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрито за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп, та витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп, всього 12 036 (дванадцять тисяч тридцять шість) гривень 80 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині розподілу судових витрат, Виконавчий комітет Богуславської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального/процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення 11500 грн витрат на правничу допомогу адвоката та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.02.2024.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 11-1 від 31 травня 2023 року, винесеної адміністративною комісією виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за те, що ОСОБА_1 15 травня 2023 року по АДРЕСА_1 було здійснено встановлення об`єктів виносної торгівлі в прибережно-захисній смузі річки Рось, що є порушенням Правил благоустрою території Богуславської територіальної громади Обухівського району Київської області, затверджених рішенням сесії Богуславської міської ради № 2836-33-VII від 31.08.2022 та зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення № 2 від 15.05.2023 (а.с. 12).

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 15.05.2023, складеного старшим інспектором КП БМР «Богуславблагоустрій» Гутніченком Ю.Ю. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.05.2023 по АДРЕСА_1 незаконно встановила об`єкти виносної торгівлі в природоохоронній смузі, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП. Свідками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

31 серпня 2022 року, на виконання вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Богуславською міською радою прийнято рішення № 2836-33VII, яким затверджено Правила благоустрою населених пунктів Богуславської міської територіальної громади.

Не погоджуючись із постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що висновок відповідача про порушення позивачкою ст. 152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту, що полягає в порушенні Правил Благоустрою населених пунктів Богуславської територіальної громади, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Також, за наслідком розгляду даного спору та задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп., та витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., всього 12 036 (дванадцять тисяч тридцять шість) гривень 80 коп.

Вказані висновки суду обґрунтовані тим, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо не співмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Відповідач не подав до суду відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та не навів обґрунтування не співмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати, які він поніс у зв`язку із сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, попередній розрахунок яких він навів в позовній заяві в розмірі 17000 грн.

На підтвердження сплати судового збору позивачем надано квитанцію № 9308-1437-5099-6166 від 09.06.2023 про оплату такого на суму 536,80 гривень та квитанцію від 07.06.2023 на суму 7 000 гривень, квитанцію від 21.09.2023 на суму 2 500 гривень, квитанцію від 17.10.2023 на суму 2 000 гривень про оплату витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 8, 127-128).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Ковальський В.В. здійснював правничу допомогу ОСОБА_1 та згідно договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 оплатила адвокату Ковальському В.В. 11 500 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 17 травня 2023 року, актом виконаних робіт, додатковою угодою та квитанціями про оплату від 07.06.2023, 21.09.2023, 17.10.2023.

Неоспорюваним є факт складання Ковальським В.В. позовної заяви, надання консультацій на роз`яснень клієнту, підготовка до участі у судовому процесі, а також присутність його на судових засіданнях 21.09.2023 та 17.10.2023.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу та акту виконаних робіт від 17.05.2023 адвокатом виконана наступна правова допомога:

- зустріч, узгодження правової позиції, надання усної консультації та підготовка договору про надання правової допомоги 17.05.2023 - 1 година, вартістю - 1000 грн.;

- підготовка позовної заяви (травень-червень 2023 року) витрачено 5 годин, вартістю - 5 000 грн.;

- підготовка до участі у судовому процесі: надання усної консультації з питань процесуальної поведінки клієнта при провадженні судового процесу в цивільному судочинстві (червень 2023 року) вартістю - 1000 грн.;

- участь адвоката в судових засіданнях з розрахунку одне судове засідання 2000 грн (21.09.2023 та 17.10.2023). Прибуття в суд, ознайомлення з відзивом на позовну заяву та іншими документами (липень 2023 року) вартістю - 500 грн.

Всього понесені витрати загальною вартістю 11500,00 гривень.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції безпідставними та необґрунтованими, адже представник відповідача подав клопотання про проведення судового засідання 21.12.2023 без участі представника відповідача, водночас, відповідач не вказував на розгляд справи без участі представника відповідача, що позбавило можливості подати обґрунтовані заперечення на позовну заяву та клопотання про розподіл судових витрат. Крім того, апелянт вказує на те, що суд мав переконатись про надсилання копії поданого позивачем клопотання про розподіл судових витрат відповідачам, що прямо вплинуло на можливість реалізації права на подання клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Перш за все, колегія суддів наголошує на тому, що оскаржуване рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, у частині стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 11500 грн, згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України. У іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Частиною 3 статті 132 КАС України, встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як убачається з пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини 3 статті 134 КАС України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Тож, з наведеного слідує, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано необхідні документи, якими детально підтверджуються понесені витрати на правничу допомогу, тож, висновки суду першої інстанції в частині доведеності фактичного понесення витрат на правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та правильними.

Водночас, колегія суддів, у контексті висновків суду першої інстанції про те, що відповідач не подав до суду відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та не навів обґрунтування не співмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, звертає увагу на тому, що у відзиві на позовну заяву відповідач вказував про не співмірність заявленої (попереднього розрахунку) до відшкодування суми витрат на правничу допомогу (а.с. 58), при цьому, докази фактичного понесення витрат були подані стороною позивача до клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника (а.с. 122-127), проте матеріали справи не містять доказів направлення/надання копії вказаного клопотання для сторони відповідача, на яке останній мав би право подати відповідні заперечення.

Так, враховуючи складність справи (справа є незначної складності, розмір оскаржуваного штрафу складав 850 грн, предмет спору не становить складності), обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, значення справи для позивача у порівнянні з розміром судових витрат, які він просить стягнути з відповідача, колегія суддів вважає, що справедливою та співмірною сумою, яка підлягає компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу є 7000 грн. Заявлена сума до стягнення та задоволена судом 11500 грн є явно завищеною та не співмірною з складністю даної справи та предметом доказування.

Такий висновок повністю відповідає згаданим вище принципам обґрунтованості, співмірності та пропорційності, які повинні бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення суми стягнення з відповідача, понесених позивачем на професійну правничу допомогу з 11500 грн до 7000,00 грн. та наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви в цій частині. Колегія суддів наголошує на тому, що відповідач під час розгляду спору, наполягав на не співмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката (а.с. 58), при цьому, суд не досліджував заявлену суму до стягнення на предмет співмірності та обґрунтованості до складності справи та предмету спору.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката, дійшов помилкового висновку, в контексті дотримання принципів співмірності та обґрунтованості заявлених витрат, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 , витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп, а тому, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп., та витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 7000 грн (сім тисяч гривень), всього - 7536,80 грн (сім тисяч п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп).

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Богуславської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 р. скасувати в частині задоволення вимог про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 , витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Прийняти нову постанову в цій частині.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 7000 грн (сім тисяч гривень).

У іншій частині рішення Богуславського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко