Справа № 560/18797/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправним Розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 для призначення страхових виплат.

2. Визнати протиправним Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 » (Додаток №3 до наказу ВД Фонду від 6.12.2004 р. № 1745).

3. Визнати нечинною частину 5 Постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі від 07.02.2006 року № 181 в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023 року.

4. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 , в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023 року.

Ухвалою суду від 30.10.2023 позовну заяву залишено без руху. Вказано, що позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

1. заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску та доказів для їх підтвердження;

2. позовної заяви в двох примірниках із зазначенням дійсних обставин щодо звернення до суду з позовом (позовами) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання ухвали суду позивач надав позовну заяву в двох примірниках із зазначенням обставин щодо звернення до суду з позовом (позовами) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У поданій позовній заяві просить:

1. Визнати протиправним Розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 для призначення страхових виплат.

2. Визнати протиправним Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 (Додаток №3 до наказу ВД Фонду від 6.12.2004 р. № 1745).

3. Визнати нечинною частину 5 Постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі від 07.02.2006 року № 181 в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023 року.

4. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 , в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023.

Також подав клопотання (в якому просить поновити строк звернення до суду, без мотивів цього) та заяву від 02.11.2023, в якій зазначив, що є особою похилого віку ІІ гр. інвалідності. Після хірургічної операції з вересня 2023 року пересувається у інвалідній колясці.

Ухвалою суду від 20.11.2023 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 02.11.2023. Позовну заяву повернуто позивачу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 31.01.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії скасував.

Справу направив до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Сьомий апеляційний адміністративний суд вказав, що системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та які були визнані судом неповажними.

Зазначив, що у цій справі суд першої інстанції не надав можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій би пропонувалося судом вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.

Згідно з ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Розглянувши подану на усунення недоліків заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення до суду з позовною заявою, перебіг якого починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення права та/або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Отже, такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

При цьому, поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач вказує, що звернувся до відповідача з проханням привести розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 , що встановлені постановою № 181 від 07.02.2006, у відповідність до законодавства.

Листом від 04.10.2023 у перерахунку було відмовлено з посиланням на те, що при розрахунку у 2006 році «застосовано номінальну заробітну плату найманих працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2004 рік (за рік, що передує року призначення страхової виплати)». Позивач вважає таку відмову протиправною.

Суд зазначає, що при визначенні початку строку звернення суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, у спірному випадку відповідач листом від 04.10.2023 повідомив позивача у відповідь на його звернення, що згідно заяви ОСОБА_1 від 31.01.2006 розрахунок середньомісячної заробітної плати проведено за період роботи з 01.08.1985 по 30.09.1985 на посаді старшого контролера - ревізора фінансового управління Славутської районної державної адміністрації (за професією та місцем роботи, де стався страховий випадок) та застосовано номінальну заробітну плату найманих працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2004 рік (за рік, що передує року призначення страхової виплати).

Підстав для застосування номінальної заробітної плати найманих працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2005 рік при розрахунку середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячних страхових виплат, немає.

Розмір щомісячної страхової виплати з 07.12.2005 склав 196,75 грн,

В подальшому щомісячна страхова виплата перераховувалась у зв`язку із змінами показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні. Станом на 01,10.2023 розмір щомісячної страхової виплати становить 2698,73 грн.

При цьому суд враховує, що позивач звертався до суду з позовом до Славутського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області, в якому просив: визнати нечинною частину 5 постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі від 07.02.2006 №181, в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.03.2019 (справа № 679/176/19).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року по справі № 679/176/19, залишеному без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Також у рішенні встановлено, що 07.02.2006 постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі за №181 призначено щомісячну грошову допомогу довічно в розмірі 196,75 грн.

29 жовтня 2015 року позивач звернувся до ВВД ФССНВ у Славутському районі з проханням провести перерахунок щомісячної страхової виплати у відповідності до законодавства України та нормативних документів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

12 листопада 2015 року листом №39 відповідачем відмовлено, оскільки призначення щомісячних страхових виплат здійснено на підставі заяви та документів наданих позивачем.

У лютому 2020 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною постанову відділення виконавчої дирекції ФСС НВ від 7.02.2006 № 181 про призначення страхових виплатах потерпілому на виробництві ОСОБА_1 , в частині визначення розміру щомісячної грошової суми в разі стійкою втратою професійної працездатності;

- стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області недоплаченої щомісячної страхової виплати у зв`язку з стійкою втратою професійної працездатності за січень 2020 р. в сумі 21000,00 грн. (справа №560/1134/20).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020, позовну заяву ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про визнання постанови протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачеві у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

У спірному випадку позивач знову оскаржує постанову відділення виконавчої дирекції ФСС НВ від 07.02.2006 № 181 про призначення страхових виплат, а також Розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 для призначення страхових виплат та Розрахунок страхових виплат ОСОБА_1 », на підставі яких прийнята постанова від 07.02.2006 № 181.

Однак із даним позовом звернувся до суду лише у жовтні 2023 року, тобто, з порушенням строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, - через більш ніж сімнадцять років після того, як йому призначили та почали виплату страхових виплат у протиправному, на думку позивача, розмірі.

Вказівка позивача про те, що він оскаржує постанову від 07.02.2006 року № 181 в частині встановлення розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.10.2023, не спростовує того факту, що предмет оскарження залишається тим же - правомірність постанови від 07.02.2006 року № 181.

Суд звертає увагу на те, що отримання особою інформації (листа відповідача) у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, і цей факт не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, як і не перериває такий строк.

Таким чином, наведені позивачем причини пропущення строку на звернення до суду (у т.ч. похилий вік, інвалідність) не дають підстав для визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду.

За таких обставин, слід визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 02.11.2023.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ч.5 ст.353 КАС України, позивачу слід продовжити строк для усунення недоліків позову.

Недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 02.11.2023.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду протягом 10 днів з отримання цієї ухвали заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Д.А. Божук