Справа № 705/6355/23
Суддя: Піньковський Р. В.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/6355/23
2-а/705/29/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Моросліп А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є курсантом Військового інституту Київського національного Університету ім. Тараса Шевченка. Час від часу здійснює нагляд за кватирою своєї тітки (тимчасово виїхала), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Неодноразово перебуваючи за вказаною адресою, з квартири АДРЕСА_2 , в нічну пору доби (після 23 години) було чутно гучний шум, дзвінкі звуки та голосні розмови, що створювало незручності та неспокій як особисто для нього так і для мешканців будинку, що є постійною темою обговорень в телефонному застосунку Viber. Не витримуючи такої неповаги до людей, 12.11.2023 приблизно о 23:20 23:30 він за номером телефону 103 здійснив повідомлення до органу Національної поліції про те, що пожильці квартири АДРЕСА_3 своїми неадекватними діями та незадовільною поведінкою порушують тишу в будинку. Після прибуття на місце подій, інспектором відділення поліції № 2 (смт Чабани) Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 12.11.2023 о 23:43:51 відносно нього винесено постанову ЕГА № 1235292 по справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 183 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 850 грн.

Він категорично був не згідний з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням. Відповідачем підло і зухвало було несподівано надано йому копію постанови серії ЕГА № 1235292 по справі про адміністративне правопорушення, не дотримавшись процедури відповідно до вимог КУпАП, а саме: - складання протоколу про адміністративне правопорушення; - роз`яснення особі яка притягується до адміністративної відповідальності її прав і обов`язків відповідно до ст. 268 КупАП; - підготовки до розгляду справи; - представлення посадової особи яка розглядає справу; - заслуховування особи яка бере участь у розгляді справи; - дослідження доказів, вирішення клопотань; - розгляд справи за місцем його вчинення (в відповідному органі поліції у межах його територіальної юрисдикції); - оголошення постанови, порядку її оскарження, тощо.

Таким чином, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Фактично, винесення постанови по справі на вулиці без розгляду справи, унеможливлює виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи.

При цьому, постанова серії ЕГА № 1235292 від 12.11.2023 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого 183 КУпАП.

Стверджує, що зміст постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1235292 не відповідає реальним обставинам справи. Зокрема, відповідно до ст. 283 КУпАП та додатку 7 Інструкції № 1376, серед іншого, постанова повинна містити: місце проживання; місце роботи та посаду; опис обставин. Так, в постанові серії ЕГА № 1235292 зазначено як місце проживання позивача місце події ( АДРЕСА_1 , та те, що позивач безробітний, що не відповідає дійсності. Постанова про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1235292 не містить опису обставин справи, зокрема, час виклику поліції, зміст повідомлення про виклик, посилань на належні та допустимі докази скоєння адміністративного правопорушення, мотиви відхилення доказів позивача, тощо. Здійснюючи свій висновок щодо завідомо неправдивого повідомлення про виклик поліцейський не здійснив жодного дії для перевірки підтвердження чи спростування інформації заявника, навіть не відібрав жодного пояснення мешканців будинку, не довідався до квартири АДРЕСА_3 , тощо. Відсутність правопорушення з боку осіб квартири АДРЕСА_3 відповідач визначив лише за своїми суб`єктивними відчуттями.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вважає, постанову складену відносно нього такою, що винесена з порушенням норм адміністративного законодавства, є необґрунтованою та порушує його права.

Просить суд, постанову інспектора відділення поліції №2 (смт.Чабани) Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Гладишко Артема Васильовича від 12.11.2023 серії ЕГА №1235292 по справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.183 КУпАП відносно ОСОБА_1 визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.183 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення закрити п.1 ст.247 КУпАП.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та відповідачу визначено строк на подання відзиву на позов.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Непокульчицький В.С. в судове засідання не з`явились. Представник ОСОБА_3 надав до суду заяву, про розгляд справи у їхню відсутність та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не звився. У встановлений судом строк відповідачем, який отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами, не подано до суду відзив на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами по справі, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що постановою ЕГА №1235292 по справі про адміністративне правопорушення від 12.11.2023 року інспектором ВП №2 (смт.Чабани) Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Гладишко А.В. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 850 грн.

У постанові зазначено, що 12.11.2023 року о 23 годині 43 хвилин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Україна Черкаська область, адреса проживання АДРЕСА_4 , безробітний - здійснив завідомо неправдивий виклик по лінії 102.

Так, диспозиція статті 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Предметом оскарження в цій справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачено ст. 183 КУпАП, а саме - завідомо неправдивий виклик поліції.

Перевіряючи обґрунтованість посилання відповідача на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що, вказаного правопорушення не здійснював, оскільки він зателефонував на лінію 102, щоб повідомити про порушення норм тиші мешканцями квартири АДРЕСА_5 після 22 години, що створює не комфортні умови для проживання мешканцям сусідніх квартир, сподіваючись, що працівники поліції вчинять дії спрямовані на встановлення порядку у вказаному будинку.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно п. п. 8, 11 частині 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні, матеріали справи не містять, та відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Лише постанова по справі про адміністративне правопорушення ЕГА № 1235292 від 12.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не може вважатись доказом вчинення адміністративного правопорушення, таке рішення повинно бути обґрунтованим доказами.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правова позиція щодо обов`язку доказування відповідачем вини позивача викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

Натомість відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, доказів на спростування тверджень позивача не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявність лише оскаржуваної постанови у справі за відсутності інших доказів які б вказували на винуватість особи, не дають підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач категорично заперечив проти вчинення ним адміністративного правопорушення. При цьому в оскаржуваній постанові відсутні ознаки того, що розгляд адміністративних матеріалів здійснювався за участю позивача.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як зазначено у ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює, серед іншого, обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем був здійснений виклик працівників поліції, для того щоб вони виконуючи передбачені законом обов`язки, вчинили дії спрямовані на забезпечення порядку в будинку по АДРЕСА_4 після 22 години. Приїхавши на місце виклику посадовою особою ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Гладишко А.В. було складено постанову про притягнення заявника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення. Вказана постанова серії ЕГА № 1235292 від 12.11.2023 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого 183 КУпАП.

З огляду на зазначене, суд приходить висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що визначений законами та Конституцією України та всупереч ст. 77 КАС України не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачем не було надано належних та допустимих доказів наявності в діянні позивача об`єктивної сторони правопорушення та умислу, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд вважає недоведеною вину позивача у вчиненні правопорушення і, як наслідок, наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню зі скасуванням оскаржуваного рішення, а провадження в адміністративній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 429,44 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, то за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 429,44 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 72-77, 90, 139, 241-246, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора відділення поліції №2 (смт.Чабани) Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Гладишко Артема Васильовича від 12.11.2023 серії ЕГА №1235292 по справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.183 КУпАП відносно ОСОБА_1 визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.183 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 429 грн. 44 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський