Справа № 500/4791/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 500/4791/23 пров. № А/857/20701/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року (суддя Баб`юк П.М., час ухвалення не вказаний, місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту 03 жовтня 2023),

в адміністративній справі №500/4791/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" до Головного управління ДПС у Тернопільській області,

про визнання протиправним та скасування рішення та вимоги,

встановив:

У серпні 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 від 21.07.2023; 2) визнати протиправним та скасувати податкову вимогу №0-1900 від 20.07.2023.

Відповідач позову не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 від 21.07.2023. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2684 грн..

З рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню, як таке, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що сума податкового зобов`язання у розмірі 42609,46 грн., що відображена в податковій вимозі №0-1900 від 20.07.2023 та в рішенні про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 від 21.07.2023 станом на час розгляду справи №500/4791/23 вважається неузгодженою, оскільки податкове повідомлення-рішення № від 10.02.2023, яким обумовлене податкове зобов`язання у сумі 42609,46 грн. з податку на додану вартість із вироблених товарів (робіт, послуг) оскаржене Товариством з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" в судовому порядку справа №500/2690/23. Звертає увагу, що виключення з обліку донарахованої суми згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 10.02.2023, яким обумовлене податкове зобов`язання у сумі 42609, 46 грн. з податку на додану вартість із вироблених товарів (робіт, послуг) у зв`язку з запізненням у надходженні ухвали суду про відкриття провадження у справі №500/2690/23 відбулося пізніше, що стало причиною формування податкової вимоги №0-1900 від 20.07.2023 та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 від 21.07.2023. Судом першої інстанції не враховано важливого факту, що прийняте рішення про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 від 21.07.2023 аналогічно як податкова вимога №0-1900 від 20.07.2023 вважається з 28.07.2023 відкликаним, оскільки сума грошового зобов`язання є неузгодженою у зв`язку з оскарженням та зазначене рішення не несе жодних негативних майнових наслідків для Товариства.

Просить апелянт скасувати рішення суду в частині задоволених вимог та в цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

На підставі акту перевірки від 13.01.2023 №284/19-00-04-05/26687375 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 10.02.2023 винесено податкове повідомлення-рішення (форми "Н") №, яким на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, до позивача застосовано штраф у сумі 42649,96 грн..

Дане податкове повідомлення-рішення від 10.02.2023 № оскаржене позивачем у судовому порядку, де ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 було відкрито провадження у справі №500/2690/23.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.02.2023 відмовлено повністю.

Також встановлено, що 20.07.2023 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області сформовано податкову вимогу №0-1900 на суму 42609,46 грн та 21.07.2023 прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 відносно ТзОВ "Біоенергопродукт" (а.с. 5, 4-зв).

Не погоджуючись із вказаною податковою вимогою та рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 ПК України, кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).

У розглядуваній справі судом встановлено, що у зв`язку з несплатою податкового боргу, який виник на підставі винесеної відповідачем податкової вимоги від 20.07.2023 було прийнято рішення про опис майна позивача в податкову заставу від 21.07.2023 за №14115/6/19-00-13-02-14.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.155 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 88 пункту 88.1 Податкового кодексу України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Як передбачено положеннями підпунктом 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Отже, умовою для прийняття керівником контролюючого органу рішення про опис майна платника податків у податкову заставу є наявність у такого платника податків податкового боргу.

Згідно з абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що станом на момент винесення спірних податкової вимоги №0-1900 від 20.07.2023 та рішення про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 від 21.07.2023, а також станом на час розгляду судом першої інстанції цієї справи, сума податкового зобов`язання у розмірі 42609,46 грн, яка відображена в податковій вимозі №0-1900 від 20.07.2023 була неузгодженою, оскільки податкове повідомлення-рішення № від 10.02.2023 було оскаржене Товариством в судовому порядку.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 було відкрито провадження у справі №500/2690/23. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 у тій справі №500/2690/23 в задоволенні позову ТзОВ "Біоенергопродукт" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.02.2023 відмовлено повністю. Рішення набрало законної сили лише 27 листопада 2023 року, після перегляду в апеляційному порядку.

Отже, у контролюючого органу були відсутні підстави для формування оскаржуваної податкової вимоги №0-1900 від 20.07.2023 та відповідно прийняття рішення про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 від 21.07.2023.

Колегія суддів також не приймає доводи відповідача про те, що оскільки сума податкового зобов`язання у розмірі 42609,46 грн є неузгодженою, то рішення про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 від 21.07.2023 вважається відкликаним з 28.07.2023, а, відтак, дане рішення відповідача не несе жодних негативних майнових наслідків для позивача, оскільки доказів його скасування (відкликання) відповідачем суду, як першої, так і апеляційної інстанції, не подано.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, які регламентують спірні правовідносини.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено частково, а саме, в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про опис майна у податкову заставу №14115/6/19-00-13-02-14 від 21.07.2023. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Це рішення суду першої інстанції оскаржене в апеляційному порядку лише відповідачем в частині задоволених позовних вимог.

В частині відмови у задоволенні решта позовних вимог, тобто відносно спірної податкової вимоги №0-1900 від 20.07.2023, рішення суду першої інстанції не оскаржене в апеляційному порядку, а тому не являється предметом апеляційної перевірки.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року в адміністративній справі №500/4791/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергопродукт" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення та вимоги залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль