Справа № 140/24355/23
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/24355/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Вінницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 3, ГУ ПФУ у Волинській області), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №11 від 06.02.2023 та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №11 від 28.04.2023 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком період роботи з 25.02.1983 по 03.08.1983 звільненим секретарем комітету комсомолу радгоспу «Самарівський», період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю з 11.12.2007 по 28.02.2008, періоди роботи листоношею у Ратнівському вузлі зв`язку ОППЗ «Волиньпошта» з 01.01.2004 по 31.01.2005 в кількості 1 (одного) року 1 (одного) місяця та з 01.02.2005 по 28.02.2005 в кількості 1 (одного) місяця, внести відомості про зарахований страховий стаж до системи персоніфікованого обліку та призначити йому пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за віком з 02.01.2023.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 30.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності перевірку моєї заяви здійснило Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області і прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 06.02.2023 №11, оскільки відсутній необхідний страховий стаж. Після підрахунку визначили страховий стаж 29 років 3 місяці 26 днів.

До страхового стажу не зараховано: період роботи з 21.01.1982 по 21.04.1982, оскільки міститься розбіжність між датами у наказі та записі про припинення трудових відносин, що суперечить пункту 2.4 частини 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року; період роботи з 21.03.1983 по 01.08.1983, оскільки відсутня повна дата запису про розпорядчий документ (наказ), який був підставою для звільнення з роботи.

Отримавши відмову, ОСОБА_1 не погодився з нею і зібравши архівні довідки, повторно 21.04.2023 звернувся у відділ обслуговування громадян №9 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з заявою про призначення пенсії за віком та додав документи необхідні для призначення пенсії.

Розгляд заяви здійснило Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області та 28.04.2023 прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за віком №. 11, в якому зазначило, що мій страховий стаж становить 29 років 03 місяці 29 днів, зазначивши наступне: згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 до загального страхового стажу не зараховано: період з 23.01.1982 по 21.04.1982, оскільки наявна робота в цей період; період з 21.03.1983 р по 01.08.1983, оскільки при звільненні з роботи відсутній рік наказу; період виплати допомоги по безробіттю по 11.12.2007, оскільки відсутній запис про призначення допомоги.

З рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області я не згоден і рахую його протиправним з наступних причин: період моєї роботи з 01.03.1983 по 01.08.1983 на посаді звільненого секретаря комітету комсомолу радгоспу «Самарівський» стверджується: записами № 3-4 в трудовій книжці НОМЕР_1 , архівною довідкою Державного архіву Волинської області № 114/01.35 від 28.02.2023, в якій зазначено, що позивач затверджений звільненим секретарем комітету комсомолу відповідно до протоколу засідання бюро від 25.02.1983 №36, звільнений з посади у зв`язку з переходом на іншу роботу відповідно до протоколу засідання бюро від 03.08.1983 року №52; розрахунково-платіжною відомістю на видачу зарплати; період перебування на обліку в центрі зайнятості з 11.12.2007 по 09.03.2008 стверджується: записом №18 в трудовій книжці та інформацією Ковельської філії Волинського обласного центру зайнятості від 01.08.2023 №3657/16.9/23, в якій зазначено, що ОСОБА_1 11.12.2007 призначено виплату допомоги по безробіттю і в цей же день скорочено виплату по безробіттю. Повторно розпочато виплату з 10.03.2008 року і 04.12.2008 припинено її виплату.

Разом з тим, під час огляду форми PC-право встановлено, що під час обрахування страхового стажу за період роботи в Ратнівському вузлі зв`язку ОППЗ «Волиньпошта» з 01.01.2004 по 31.01.2005 враховано лише 8 місяців 18 днів, що не відповідає дійсності, адже цей період становить 1 рік 1 місяць, за період роботи з 01.02.2005 по 28.02.2005 враховано лише 26 днів, а фактично відпрацьовано 1 місяць. В зазначеному підприємстві він працював безперервно з 01.01.1995 по 14.11.2007.

З такою позицією відповідача ОСОБА_1 погодитись не може, оскільки вважає її такою, що звужує і порушує права і законні інтереси, відповідно вважаю рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №11 від 06.02.2023 та Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №11 від 28.04.2023, якими було відмовлено в призначенні пенсії за віком, протиправним.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позову з таких мотивів та підстав.

Основною відмінністю страхового стажу від трудового є те, що наявність стажу прямо пов`язана зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто з 01 січня 2004 року до страхового стажу зараховуються лише ті періоди, протягом яких сплачувалися страхові внески, і в розмірах пропорційно сплаченим внескам. Періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, які зараховуються до страхового стажу, визначені законодавством, яке діяло до прийняття Закону №1058. А саме ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788), визначено періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу. Зокрема, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах. До стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення-у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується" 05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

ОСОБА_1 року 30.01.2023 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

Згідно з підпунктом 4.2 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок 22-1) встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Пунктом 4.7. передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З огляду на це, оскаржуване рішення приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

Відповідно до положень пунктів 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому невідповідність будьяких записів у ній унеможливлює врахування всіх (деяких) записів у ній.

Відтак вказує, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи в радгоспі «Самарівський» з 21.03.1983 по 01.08.1983 відповідно до трудової книжки не зараховано, оскільки в записі про звільнення відсутній рік в наказі про звільнення, а також наявні виправлення в самому наказі на звільнення. Архівна довідка від 28.02.2023 №114/01.35 до заяви від 31.01.2023 Позивачем не надавалась. Зауважуємо, що оскаржувальний період зараховано частково до страхового стажу, оскільки, відповідно до записів трудової книжки Позивач з 22.06.1983 по 02.04.1990 працював в радгоспі «Щедрогородский» (запис №5-8 трудової).

Періоди роботи з 01.01.2004 по 31.01.2005 та з 01.02.2005 по 28.02.2005 зараховано до страхового стажу Позивача відповідно до наявних індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Окрім того, до страхового стажу Позивача не зараховано період отримання допомоги по безробіттю з 11.12.2007 по 28.02.2008, оскільки трудова книжка не містить відповідних записів про це.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 ст. 24 Закону №1058 до страхового стажу зараховується саме період отримання допомоги по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), а у період з 11.12.2007 по 28.02.2008 Позивач не отримував допомогу по безробіттю (відповідно до запису в трудовій книжці виплату допомоги по безробіттю було скорочено).

Довідка від 01.08.2023 №3657/16.9/23 до заяви від 31.01.2023 Позивачем не надавалась, яка також не підтверджує отримання допомоги по безробіттю з 11.12.2007 по 09.03.2008.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, які містять відомості про період роботи. Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі первинних документів.

Таким чином, враховуючи усе вищезазначене, страховий стаж ОСОБА_1 склав 29 років 3 місяці 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Звертає увагу, що органами Пенсійного фонду не покладається відповідальність на позивача щодо порушення порядку заповнення трудових книжок підприємствами, установами, організаціями, а лише зазначаються правові наслідки за порушення порядку заповнення трудових книжок, зокрема, не зарахування періодів до страхового стажу. У свою чергу чинним законодавством чітко визначено механізм зарахування таких періодів роботи.

21.04.2023 Позивач повторно звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

Вказана заява за принципом екстериторіальності розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

За результатом розгляду вказаної заяви страховий стаж ОСОБА_1 склав 29 років 3 місяці 29 днів, чого однаково недостатньо для призначення пенсії за віком.

Представник відповідача 2 подав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав повністю та просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому порядку.

Представник відповідача 3 подав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав повністю та також просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому порядку.

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позов повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.012023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно пункту 4.2 (ост. абзац) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності документи для призначення пенсії були на правлені на розгляд до ГУ ПФУ в Вінницькій області, яким і було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.02.2023 №11 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки з 23.01.192 по 21.04.1982, оскільки міститься розбіжність між датами у наказі та записі про припинення трудових відносин, що суперечить пункту 2,4 частини 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29.07.1993, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); період роботи з 21.03.1983 по 01.08.1983, оскільки відсутня повна дата запису про розпорядчий документ (наказ), який був підставою для звільнення з роботи.

21.04.2023 позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розгляд заяви здійснило ГУ ПФУ в Полтавській області, яким прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.02.2023 №11. У рішенні зазначено, що згідно записів трудної книжки НОМЕР_2 до загального страхового стажу не зараховано: період з 23.01.1982 по 21.04.1982, оскільки наявна робота в цей період; період з 21.03.1983 №01.08.1983, оскільки при звільненні з робот відсутній рік наказу; період виплати допомоги по безробіттю по 11.12.2007, оскільки відсутній запис про призначення допомоги. Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 02 місяці 29 дні, якого недостатньо для призначення пенсії за віком.

ОСОБА_1 під час огляду форми PC-право також встановив, що під час обрахування страхового стажу за період роботи в Ратнівському вузлі зв`язку ОППЗ «Волиньпошта» з 01.01.2004 по 31.01.2005 враховано лише 8 місяців 18 днів, що не відповідає дійсності, адже цей період становить 1 рік 1 місяць, за період роботи з 01.02.2005 по 28.02.2005 враховано лише 26 днів, а фактично відпрацьовано 1 місяць.

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (надалі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV).

Згідно з вимогами статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилося 60 років.

30.01.2023 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі - Порядок №637); документи про місце проживання (реєстрації) особи; документи, які засвідчують особливий статус особи; та інші документи.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, а також за змістом пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Приписами пункту 3 Порядку №637 для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З наданої трудової книжки НОМЕР_2 від 25.01.1982 вбачається:

- з 23.01.1982 по 21.04.1982 позивач прийнятий трактористом відділення №2;

- з 21.03.1983 по 01.08.1983 вибраний секретарем комітету комсомолу радгоспу «Самарівський» відповідно до протоколу засідання бюро від 25.02.1983 №36.

Однак, відповідач не зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 періоди: з 23.01.192 по 21.04.1982, оскільки міститься розбіжність між датами у наказі та записі про припинення трудових відносин; з 21.03.1983 по 01.08.1983, оскільки відсутня повна дата запису про розпорядчий документ (наказ), який був підставою для звільнення з роботи; період виплати допомоги по безробіттю з 11.12.2007 по 09.03.2008, оскільки відсутній запис про призначення допомоги; з 01.01.2004 по 31.01.2005 враховано лише 8 місяців 18 днів, що не відповідає дійсності, адже цей період становить 1 рік 1 місяць, за період роботи з 01.02.2005 по 28.02.2005 враховано лише 26 днів, а фактично відпрацьовано 1 місяць.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом №58 від 29 липня 1993 року (надалі - Інструкція №58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис (пункт 2.6. Інструкції).

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постановах від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а та від 25.04.2019 в справі №593/283/17 зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

В зв`язку з цим, Пенсійний фонд без наявності законних на це підстав відмовив у зарахуванні стажу для призначення пенсії за віком. Тому рішення №11 від 06.02.2023 та №11 від 28.04.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком є протиправними та такими, що підлягають до скасування.

Щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду отримання допомоги по безробіттю з 11.12.2007 по 28.02.2008, суд зазначає наступне.

В абзаці 3 частини першої статті 24 Закону №1058 зазначено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Тобто вказаною нормою чітко визначено, що до страхового стажу зараховується саме факт отримання допомоги по безробіттю.

Однак, як вбачається з трудової книжки НОМЕР_2 у період з 11.12.2007 по 28.02.2008 відсутні записи про факт отримання допомоги по безробіттю, а навпаки вбачається, що з 11.12.2007 виплату такої допомоги було скорочено і відновлено лише 10.03.2008, а тому відсутні підстави зарахувати період з 11.12.2007 по 28.02.2008.

Разом з тим, відповідно до частини першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 наступні періоди: з 25.02.1983 по 03.08.1983 перебування на посаді секретаря комітету комсомолу радгоспу «Самарівський», період роботи листоношею у Ратнівському вузлі зв`язку ОППЗ «Волиньпошта» з 01.01.2004 по 31.01.2005 в кількості 1 (одного) року 1 (одного) місяця та з 01.02.2005 по 28.02.2005 в кількості 1 (одного) місяця.

Так, з метою відновлення порушеного права позивача, відповідач повинен повторно розглянути заяву позивача від 30.01.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Вимога позивача щодо призначення, нарахування та виплати призначеної пенсії за віком, починаючи з дати подання заяви, на час розгляду даної справи є передчасною і не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку відновлення права позивача на призначення пенсії є повторний розгляд заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою та третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас суд зауважує, що у даному спорі є три відповідача, відтак тягар по відшкодуванню судових витрат слід покласти на відповідача 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області та відповідача 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, позаяк саме вказані відповідачі прийняли спірні рішення, яке в подальшому судом визнане протиправним та скасоване. Тобто, вина у виникненні даних спірних правовідносин лежить лише на відповідачах 1 та 2.

Таким чином, на користь позивача пропорційно необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів 1 та 2 судовий збір в сумі по 536,80 грн, сплаченого відповідно до квитанції від 18.08.2023 №.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 06 лютого 2023 року №11 та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28 квітня 2023 року №11 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 25 лютого 1983 року по 03 серпня 1983 року секретарем комітету комсомолу радгоспу «Самарівський» та період роботи листоношею у Ратнівському вузлі зв`язку ОППЗ «Волиньпошта» з 01 січня 2004 року по 31 січня 2005 року в кількості 1 (одного) року 1 (одного) місяця та з 01 лютого 2005 року по 28 лютого 2005 року в кількості 1 (одного) місяця для обчислення пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 січня 2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (21100, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке шоссе, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 13322403).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Соборності, 66, ідентифікаційний код юридичної особи 13967927).

Відповідач 3: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Ф.А. Волдінер