Справа № 552/880/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

21 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 552/880/21

адміністративне провадження № К/990/850/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Чиркіна С.М., Шарапи В.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2023 року (суддя Ясиновський І.Г.) та

постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року (колегія у складі суддів Любчич Л.В., Спаскіна О.А., Присяжнюк О.В.)

у справі № 552/880/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області,

третя особа - Державна казначейська служба України,

про стягнення коштів та моральної шкоди.

УСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФ України в Полтавській області; відповідач), просив:

- визнати протиправним невиконання відповідачем грошового зобов`язання за судовим рішенням від 21.01.2019 у справі № 440/828/19;

- стягнути з ГУ ПФ України в Полтавській області інфляційні втрати за період із 01.10.2019 до 31.01.2021 у розмірі 27 493,01 грн, 3 % річних за період із 01.11.2019 до 28.02.2021 у розмірі 15 669,00 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 33 000,00 грн, всього: 76 162,01 грн.

Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 27.05.2022, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2023, закрив провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення із ГУ ПФ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 27.05.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2023, відмовив у задоволенні позову.

01.01.2024 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 05.01.2024 надійшла до Верховного Суду, в якій, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2023, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Верховний Суд ухвалою від 25.01.2024 визнав неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження у зв`язку з непідтвердженням ОСОБА_1 наявності таких обставин відповідними та належними засобами доказування; залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 3 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

06.02.2024 до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги. Заява обґрунтована тим, що Суд ухвалою від 12.09.2023 безпідставно повернув його касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2023; ухвалою від 16.10.2023 поновив строк на касаційне оскарження за вдруге поданою касаційної скаргою на зазначені судові рішення, а ухвалою від 22.12.2023 суддя-доповідач одноособово невмотивовано повернув касаційну скаргу. В ухвалі від 25.01.2024 про залишення цієї касаційної скарги без руху Суд помилково вказав, що строк на подання касаційної скарги закінчився 25.09.2023. Також покликається на те, що в ухвалі Верховного Суду від 25.01.2024 зазначено неправильний склад суддів, які ухвалили оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Вирішуючи питання поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

Європейський Суд з прав людини неодноразово висловлювався щодо дозволених обмежень у доступі до правосуддя. Так, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п. 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства, своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій та досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Статтею 44 КАС України визначено однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків позивача поряд з іншими учасниками справи, який, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, має забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту. Для цього особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

ОСОБА_1 у заяві про усунення недоліків касаційної скарги зазначає про неодноразове повернення Верховним Судом йому касаційних скарг, поданих на оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що ОСОБА_1 вперше подав касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2023 в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 329 КАС України.

Верховний Суд ухвалою від 12.09.2023 повернув касаційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України (невикладення в касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку).

22.09.2023 ОСОБА_1 вдруге подав касаційну скаргу на ці судові рішення.

Верховний Суд ухвалою від 16.10.2023 залишив касаційну скаргу без руху для уточнення (викладення) підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, а ухвалою від 29.11.2023 повернув ОСОБА_1 касаційну скаргу у зв`язку з невиконанням ним таких вимог, тобто, невикладення в касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

12.12.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2023.

Верховний Суд ухвалою від 22.12.2023 втретє повернув касаційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України.

01.01.2024 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, за якою вирішується питання відкриття касаційного провадження.

Щодо покликання скаржника на неправильне обчислення Судом строку на подання касаційної скарги.

Частиною 1 ст. 329 КАС України визначені правила обчислення 30 днів строку на касаційне оскарження:

- з дня його проголошення судового рішення апеляційної інстанції (постанови, ухвали);

- з дня складення повного судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи.

Момент вручення учаснику справи судового рішення не змінює перебіг строку на касаційне оскарження, встановлений ч. 1 ст. 329 КАС України, а лише надає право стороні клопотати поновити такий строк відповідно до ч. 2 цієї ж статті.

Також строк на подання касаційної скарги може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 329 КАС України).

Зокрема, такою причиною може бути повернення касаційної скарги з підстави, передбаченої п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України.

Таким чином, строк на подання касаційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2023, закінчився саме 25.09.2023 у зв`язку зі складення повного судового рішення апеляційної інстанції 24.08.2023.

Суд зауважує, що у випадку повернення касаційної скарги з підстави, передбаченої п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України, процесуальними нормами не визначено строк, в який скаржник вправі повторно подати касаційну скаргу після її повернення з підстави. Проте зазначене не свідчить, що після повернення касаційної скарги учасник справи не обмежений будь-якими строками на повторне подання скарги.

У випадку ОСОБА_1 значний пропуск ним строку на касаційне оскарження пов`язаний з неодноразовим поданням касаційних скарг, що не відповідали вимогам ч. 4 ст. 330 КАС України. Така причина пропуску строку має суто суб`єктивний характер, оскільки напряму залежить від дій скаржника та дотримання ним вимог щодо змісту процесуальних документів (скарг), що мають відповідати вимогам ст. 330 КАС України щодо форми та змісту касаційної скарги.

Щодо вирішення питання поновлення строку в ухвалі Верховного Суду від 16.10.2023. У мотивувальній частині зазначеної ухвали про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без руху Суд вказав про наявність підстав для поновлення скаржнику строку на касаційне оскарження судових рішень у зв`язку з поданням вдруге касаційної скарги впродовж трьох днів з моменту отримання скаржником копії ухвали Верховного Суду від 12.09.2023 про повернення касаційної скарги. Тобто, Суд лише констатував, що касаційна скарга не залишається без руху з підстави пропуску строку (ч. 3 ст. 332 КАС України). Зазначене мало правове значення для вирішення питання відкриття касаційного провадження за поданою вдруге касаційної скарги, проте ОСОБА_1 не усунув недолік касаційної скарги в установлений Судом строк та скарга була повернута.

Надалі суддя-доповідач на стадії вирішення питання прийняття до розгляду третьої касаційної скарги встановив, що ОСОБА_1 у скарзі не виклав передбачені ч. 4 ст. 328 КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, та відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України ухвалою від 22.12.2023 повернув касаційну скаргу. У такому разі касаційна скарга не залишалася без руху, питання поновлення строку не вирішувалося колегією суддів суду касаційної інстанції.

Розглядаючи питання прийняття наступної поданої касаційної скарги, Суд не переглядає мотиви, з яких Суд (суддя-доповідач) повернув попередню скаргу.

Після подання касаційної скарги у вересні 2023 року, подання вчетверте такої касаційної скарги у січні 2024 року вимагає від скаржника зазначення додаткового обґрунтування підстав для поновлення строку касаційного оскарження.

Між тим, ОСОБА_1 не підтвердив сумлінність у захисті своїх інтересів та наявність об`єктивних обставин, які безпосередньо унеможливили або ускладнили можливість вчинення процесуальних дій, а саме, складання та подання касаційної скарги, яка б відповідала вимогам ст. 330 КАС України.

Покликання скаржника на описку в ухвалі Суду від 25.01.2024 у зазначенні складу суддів, які ухвалили оскаржувані у касаційному порядку судові рішення, не має суттєвого (істотного) значення, не впливає на вирішення питання відкриття касаційного провадження.

З урахуванням викладеного, Суд не вбачає підстав задовольняти клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та визнає вказані ним підстави поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

За викладених обставин ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 333 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у справі № 552/880/21.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя С.М. Чиркін

Суддя В.М. Шарапа