Справа № 320/7091/24
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №320/7091/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

за участю:

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Марченко В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Суть справи.

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у м. Києві з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якому просить:

- прийняти рішення, яким підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 ; скерувати рішення до негайного виконання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 справу передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

Вказана справа надійшла на адресу суду 20.02.2024 за вх.№13522 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано для розгляду судді Кравціву О.Р.

Ухвалою суду від 20.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що посадовим особам ГУ ДПС у м. Києві було відмовлено у допуску до проведення фактичної перевірки господарської одиниці. З огляду на що відповідно до п.п. 94.6.1. п. 94.6 ст. 94 ПК України контролюючим органом прийнято рішення про арешт майна, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Відповідач не погоджується з винесеним ГУ ДПС у м. Києві наказом від 01.02.2024 №627-п про призначення фактичної перевірки, оскільки таке не містить конкретних підстав для перевірки та підписане не уповноваженою особою контролюючого органу відповідно до вимог п. 81.1 ст. 81 та п. 80.2 ст. 80 ПК України, що, з позиції відповідача, є законною підставою для відмови у допуску до перевірки відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Представник позивача подав додаткові пояснення у яких наголосив на обставинах викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні з розгляду справи представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви.

Суд заслухав доводи сторін, дослідив подані докази, з`ясував фактичні обставини та,-

в с т а н о в и в :

ГУ ДПС у м. Києві звернувся до суду із відповідною заявою для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 81.1 ст. 81 та п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

Право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом визначено ст. 94 ПК України, а саме: на суд покладено обов`язок перевірити обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Тобто, для здійснення судового контролю за рішенням податкового органу, яке зачіпає права та інтереси платника податків, податковий орган зобов`язаний звернутись до суду.

Згідно з пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Згідно з пунктом 2 розділу IV Наказу Мінфіну України від 14.07.2017 №632 «Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за № 948/30816, обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регламентовані ст. 283 КАС України.

Частиною 2 ст. 283 КАС України визначено, що заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 283 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду. Розгляд заяви відбувається за участю податкового органу, митного органу, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено.

Зазначене дає підстави для висновку, що незважаючи на наявність у податкових органів права на звернення до суду з вимогою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна в загальному порядку шляхом подання позовної заяви, фактична реалізація інституту, встановленого ст. 94 ПК України, можлива виключно протягом 96-ти годин, тобто, у разі звернення податкового органу в спеціальному (терміновому) порядку, встановленому ст. 283 КАС України, з відповідною заявою.

За змістом ч. 7 ст. 283 КАС України максимальний строк розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків становить 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, і цей же строк встановлений п. 94.10 ст. 94 ПК України, що свідчить про системний зв`язок цих норм матеріального і процесуального права. В іншому випадку (у разі відсутності протягом 96-ти годин судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків) арешт вважається припиненим незалежно від причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного суду викладеною у постанові від 26.06.2020 у справі №280/2993/19.

Повертаючись до питання запровадженого у ст. 283 КАС України інституту, слід зазначити, що згідно з п. 94.3 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Підставою для припинення адміністративного арешту майна платника податків відповідно до п. 94.19 ст. 94 ПК України є, зокрема: відсутність протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим (94.19.1).

Отже, системний аналіз ст. 283 КАС України у взаємозв`язку із положеннями ст. 94 ПК України свідчить про те, що метою впровадженого ст. 283 КАС України інституту термінових справ є необхідність оперативного реагування на правовідносини, що виникли, у питанні реалізації контролюючим органом своєї компетенції у сфері податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є способом забезпечення збереження поточного майнового становища платника податків.

Судом з`ясовано, що ГУ ДПС у м. Києві видано наказ від 01.02.2024 №627-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 », яким наказано провести фактичну перевірку відповідача за адресою АДРЕСА_1 з 06.02.2024 тривалістю 10 діб.

06.02.2024 уповноваженими особами ГУ ДПС у м. Києві здійснено вихід за вказаною адресою.

Представником ФОП ОСОБА_2 відмовлено посадовим особам контролюючого органу в допуску до проведення фактичної перевірки, про що складено відповідний акт від 06.02.2024 №б/н про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової / позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки.

У зв`язку з не допуском посадових осіб до проведення перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків 07.02.2024 № 786/26-15-07-07-00-17.

Заява ГУ ДПС м. Києві подана до суду 08.02.2024 о 09:58 год., отже, кінцевим терміном підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_2 було 12.02.2024 о 09:58 год.

Проте у строк до 12.02.2024 о 09:58 год. рішення про обґрунтованість адміністративного арешту судом прийняте не було, оскільки ухвалою Окружного адміністративного суду у м. Києві від 08.02.2024 справу передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Суд наголошує, що відповідно до положень ч. 7 ст. 283 КАС України та п. 94.10 ст. 94 ПК України після спливу 96 годинного строку, встановленого для перевірки його обґрунтованості судом, такий арешт вважається припиненим в силу закону, незалежно від причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято, що у свою чергу виключає можливість задоволення позовних вимог про підтвердження його обґрунтованості, з огляду на сплив цього часу.

З викладеного слід виснувати, що адміністративний арешт, застосований рішенням від 06.02.2024 №786/26-15-07-07-00-17 припинив свою дію згідно пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 ПК України.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що була висловлена неодноразово у його постановах, зокрема від 26.01.2024 у справі №820/6490/17.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви повністю.

Судові витрати не розподіляти.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, 271, 283, КАС України суд,-

в и р і ш и в :

1. У задоволенні заяви відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та проголошено 22.02.2024.

Суддя Кравців О.Р.