Справа № 712/10593/23
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/7/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Мельник А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси, в порядку спрощеного позовного провадження , адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Дон Віктор Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, посилаючись на те, що 08 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 , поліцейським Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області було винесено постанову серія ГБВ № 085077 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень, що підтверджується копією постанови, яка додана до позову. Підставою для застосування адміністративного стягнення стало начебто те, що 07.09.2023 року в АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та повідомила про конфлікт з сином, хоча насправді такого не було.

З зазначеною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав.

Жодні норми правових актів ОСОБА_1 не порушувалися, а виклик поліції здійснювався внаслідок конфлікту з сином, такі конфлікти були і раніше. Натомість, замість того щоб розібратися в ситуації та вирішити конфлікт, поліцейським було складено оскаржувану постанову.

Права ОСОБА_1 були суттєво порушені відповідачем, не забезпечено право на захист.

Крім того, в порушення ст. 278 КУпАП не проведено підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме посадовою особою не вирішено, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Також вважає, що відповідач грубо порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст. 279 КУпАП України, поліцейський Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив права і обов`язки ОСОБА_1 , не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не дослідив докази і не надав ОСОБА_1 можливості заявити жодних клопотань.

Крім того, відповідачем не надано жодних належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Внаслідок порушення вищезазначених норм чинного законодавства були грубо порушенні конституційні права, та норми КУпАП, у зв`язку з чим постанову не можна вважати законною.

ОСОБА_1 взагалі була позбавлена можливості надати будь-які пояснення по суті ситуації, що склалася, тим більше що вона являється інвалідом Ш групи внаслідок порушення функцій слуху та недочуває.

За таких обставин, поліцейський Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області без достатніх правових підстав склав постанову по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП, не маючи для цього жодних фактичних даних та доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності складу адміністративного правопорушення суд, на підставі ст. ст. 247, 284 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КпАП України повинен закрити.

Просить поновити строк на подачу позовної заяви, прийняти позовну заяву до провадження та розглянути в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Визнати дії поліцейського Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області щодо складання постанови серії ГБВ № 085077 від 08 вересня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень за порушення ст. 183 КупАП, незаконними.

Скасувати постанову поліцейського Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, серії ГБВ № 085077 від 08 вересня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень за порушення ст. 183 КупАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Представником позивача скеровано до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що під час складання постанови її копія ОСОБА_1 не вручалась та нею не підписувалась. Її підпису не містить.

Просить поновити строк на подачу позовної заяви, прийняти позовну заяву до провадження та розглянути в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Визнати дії поліцейського Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області щодо складання постанови серії ГБВ № 085077 від 08 вересня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень за порушення ст. 183 КупАП, незаконними.

Скасувати постанову поліцейського Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, серії ГБВ № 085077 від 08 вересня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень за порушення ст. 183 КупАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримує відзив та просить суд в позові відмовити.

Заслухавши представника позивача, допитавши свідка, суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 8 Конституції задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В судовому засіданні встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, від 08.09.2023 серії ГБВ № 085077 ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400, 00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 08.09.2023 року близько о 14.50 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, та повідомила про конфлікт із сином, хоча насправді такого не було.

За правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його, вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Так, оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, поліцейський постановив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 251 КпАП України, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення може підтвердити правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, а саме записи технічних приладів та засобів, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Згідно п.п. 1 п. 3розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026, строк зберігання відеозаписів з портативних відео реєстраторів становить 30 діб. Оскільки з моменту фіксації правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП минуло більше 30 діб, відеозапис з цифрових нагрудних відеокамер, який здійснювався поліцейськими 08.09.2023, в порядку визначеному ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» надати неможливо.

В судовому засіданні було прослухано аудиозапис дзвінку на лінію «102», електронного рапорту ЄО 40112 від 08.09.2023, рапорту ст. інспектора СПДН ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції В.О. Перфілова. З аудиозапису було чути як ОСОБА_1 зателефонувала на лінію «102» та повідомила, що її син психічно хворий, вкрав в неї гроші і пішов.

Допитано в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що проживає за адресою АДРЕСА_2 , яка знаходиться поруч з квартирою ОСОБА_1 . ОСОБА_1 постійно знаходиться в неадекватному стані, кричить, лається, гупає в стіни, ходить оголена. ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином, разом з яким вживає спритні напої. ОСОБА_1 два рази на день викликає поліцію, швидку допомогу, пожежників без будь якого приводу.

08.09.2023 року вона чула як тільки ОСОБА_1 кричала, інших голосів чути не було та не впевнена , що її син знаходився в кімнаті. У неї завжди така поведінка.

Також, 08.09.2023 року вона була присутня в якості понятої при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . ЇЇ донька також була понятою, але на даний час перебуває за кордоном.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 , повідомляючи інформацію поліції, розуміла та усвідомлювала, що вона є неправдивою, і бажала даремного виїзду на місце виклику працівників цієї спеціальної служби, при цьому позивач плутається у свої поясненнях, та по приїзду поліцейських не змогла відповісти на запитання останніх, навіщо здійснила виклик і якої допомоги потребує.

У зв`язку з тим, що позивач під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, стала оспорювати допущене правопорушення, та відмовлялася підписувати постанову та отримувати її копію, поліцейськими, в присутності двох понятих складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 947052 від 08.09.2023, який є додатком до оскаржуваної постанови. В послідуючому 11.09.2023 постанова серії ГБВ № 085077 від 08.09.2023 направлена позивачеві поштою, та отримана вказана постанова позивачем 21.09.2023.

Таким чином, встановлені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З наведеного вище слідує, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 183 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що постанова серії ГБВ № 085077 від 08.09.2023 року по справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог законодавства, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Позивач просить поновити строк на подачу позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Стаття 289 КпАП України передбачає, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду із даним позовом з поважних причин, у зв`язку з чим цей строк підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-74, 122, 242-244, 250, 262, 286 КАС України, ст.ст. 85, 245, 251, 268, 283 КпАП України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду та поновити пропущений строк звернення з позовом до адміністративного суду з позовом до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В.А. Романенко