Справа № 453/38/24
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 лютого 2024 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Микитина Володимира Ярославовича,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Департамент патрульної поліції;

третя особа, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Хвищук Ігор Віталійович;

зміст позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

розглянувши дану адміністративну справу у приміщенні суду, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та інших її учасників та без проведення судового засідання, на підставі наявних у ній матеріалів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у строк, визначений ч. 2 ст. 286 КАС України, а саме 09.01.2023 року, скориставшись канцелярією, подав у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 246, у котрій просить скасувати винесену щодо нього інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Хвищуком І.В.27.12.2023 року постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 1171275, котрою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та котрою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а вказану справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що, на переконання позивача ОСОБА_1 , до постанови, котрою його притягнуто до відповідальності, інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 не долучено жодних доказів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема протоколу щодо усунень порушень правил дорожнього руху та матеріалів дорожньо-транспортної пригоди. Виходячи з такого підходу, підкреслює позивач ОСОБА_1 , інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Хвищуком І.В.при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не зібрано доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не відібрано у нього пояснення, не забезпечено йому права на правову допомогу. Як наслідок, інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Хвищуком І.В.було винесено незаконне рішення по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим порушено його права, в тому числі право на справедливий розгляд справи про адміністративне правопорушення. За таких обставин, факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є недоведеним, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 1171275 від 27.12.2023 року, та закриття справи про адміністративне правопорушення у відповідності до пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУПАП, підсумовує позивач ОСОБА_1 ..

Відповідач ДПП,в особі представника за довіреністю Забродської Я.Р. (довіреність № 23454/41/3/01-2023 від 22.12.2023 року знаходиться у матеріалах справи), 05.02.2024 року, скориставшись засобами електронного зв`язку, із використанням ЕЦП, подав в Сколівський районний суд Львівської області відзив на позовну заяву, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № ЕП-197, однак такий подано з порушенням приписів ст. 162 КАС України. Так, положеннями частин 3 та 4 ст. 162 КАС України встановлено вимоги до подання відзиву, серед яких копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Поза тим, суд підкреслює, що представником відповідача ДПП Забродською Я.Р. у змісті поданого відзиву на позовну заяву не розкрито та/чи пояснено, в чому полягала неможливість виконання означеного процесуального обов`язку щодо скерування відзиву, зокрема, позивачеві ОСОБА_1 .. Таким чином, йдеться про імперативну норму, котру, в порушення названих приписів, не було дотримано відповідачем ДПП, що, в свою чергу, позбавляє можливості позивача ОСОБА_1 у цій справі скористатись закріпленим процесуальним правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву. За таких обставин, суду відповідачем ДПП подано відзив на позовну заяву з недодержанням процесуального законодавства, а також не надано підтвердження направлення позивачеві ОСОБА_1 такого відзиву на позовну заяву, а тому такий відзив не може бути прийнято судом до уваги. У той же час, в силу вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, про що відповідачеві ДПП було роз`яснено в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 11.01.2024 року, яку було одержано в електронний кабінет в системі «Електронний суд» - 11.01.2024 року, окрім того, вказаним відповідачем при поданні відзиву на позовну заяву, 05.02.2024 року, було порушено й приписи ч. 5 ст. 162 КАС України щодо строку його подання.

Третя особа, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції Хвищук І.В.,у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПП, за його участі, як третьої особи, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не подав, свою позицію по справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів.

Заяви та клопотання сторін та інших учасників справи.

Представницею відповідача ДПП Забродською Я.Р. 22.01.2024 року засобами електронного зв`язку, на офіційну електронну адресу Сколівського районного суду Львівської області, скеровано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, що було одержано та зареєстровано в діловодстві суду за вх. №ЕП-109.

Інших заяв чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у визначені чинним КАС України й судом строки та порядку до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 11.01.2024 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву та відкрито провадження у цій справі. Постановлено розглянути і вирішити адміністративну справу у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, без виклику сторін та інших учасників справи та без проведення судового засідання, на підставі матеріалів справи.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Так, за змістом оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1171275, винесеної третьою особою, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Хвищуком І.В.27.12.2023 року відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, останній 21.12.2023 року о 02:00 год., керуючи по автошляху М06 сполученням «Київ-Чоп», що на ділянці дороги у м. Сколе Стрийського району Львівської області (655 км + 50 м), належним ОСОБА_3 транспортним засобом марки OPEL моделі KADETT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, не мав чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги підпункту «г» пункту 2.1. Правил дорожнього руху

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та котрі б відповідали критеріям їх належності й допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 в цілому, для їх безпосереднього дослідження, ані відповідачем ДПП, ані третьою особою, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні вказаного відповідача, - інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Хвищуком І.В., суду не надано, а судом не здобуто.

Релевантні джерела та норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

У свою чергу, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до пункту 1.1. Правил дорожнього руху ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Водночас, за змістом підпункту «а» пункту 2.4. Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. вказаних Правил;

Частинами 1 та 3 ст. 16 Закону визначено, що водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи. Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тобто, законом визначено випадки, за яких водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти документи поліцейському.

Згідно пункту 11 ч. 1 ст. 23, пункту 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, за змістом пункту 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу положень статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Заразом суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.07.2020 року у справі за єдиним унікальним номером 463/1352/16-а, згідно з котрою, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумок суду за результатами розгляду і вирішення справи.

Підсумовуючи, суд звертає увагу на те, що з оскаржуваної постанови третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ДПП, - інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Хвищука І.В. вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу марки OPEL моделі KADETT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється його участь у дорожньо-транспортній пригоді.

Отож, основне питання, на котре має відповісти суд, надаючи оцінку обставинам цієї справи, полягає не у наявності чи відсутності страхового полісу учасника дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, а у дотриманні суб`єктом владних повноважень формальної процедури зупинки 21.12.2023 року о 02:00 год. транспортного засобу марки OPEL моделі KADETT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зокрема й причетності цього транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Так, з постанови третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ДПП, - інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Хвищука І.В., вбачається, що така винесена 27.12.2023 року у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, котра мала місце 21.12.2023 року о 02:00 год. по автошляху М06 сполученням «Київ-Чоп», що на ділянці дороги у м. Сколе Стрийського району Львівської області (655 км + 50 м). Названою постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, й 28.12.2023 року копію вказаної постанови надіслано рекомендованим листом за вих. № 10989 вказаному позивачеві, котру він одержав 30.12.2023 року.

Опісля отримання названої постанови, позивач ОСОБА_1 , за змістом позову, категорично не погоджується із притягненням його до адміністративної відповідальності та обґрунтовує це, вказуючи, що до постанови не долучено жодного доказу причетності його до дорожньо-транспортної пригоди, й наводить свій довільний перелік доказів, котрі, на його думку, могли б підтвердити таку причетність. Тобто позивач ОСОБА_1 ставить під сумнів існування дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої він міг бути, що, власне, матеріалами цієї справи не спростовується, а відповідачем ДПП не надано будь-яких доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності та допустимості, щодо фіксації факту порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху чи причетності транспортного засобу саме під його керуванням до дорожньо-транспортної пригоди, відтак не надано відповідь на основну тезу позивача ОСОБА_1 , котра б могла спростувати сумніви в цій частині, зокрема щодо додержання третьою особою, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ДПП, - інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Хвищуком І.В. законодавства при зупинці транспортного засобу, та, як наслідок, перевірки документів, за відсутність яких на позивача ОСОБА_1 й накладено адміністративне стягнення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, який притягується до відповідальності, тлумачаться на його користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, враховуючи відсутність у матеріали цієї справи відповідних належних й допустимих доказів, суд вважає, що визначені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для зупинки 21.12.2023 року о 02:00 год. транспортного засобу марки OPEL моделі KADETT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , нібито під керуванням позивача ОСОБА_1 , у третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ДПП, - інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Хвищука І.В.,були відсутні.

Такий підсумок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій ним у постанові від 15.03.2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 686/11314/17 та номером провадження К/990/15541/18, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов?язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру і підтверджуються квитанцію до платіжної інструкції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 09.01.2024 року, на підставі ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення на користь зазначеного позивача з відповідача ДПП, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги у цій справі, пред`явлені саме до вказаного відповідача, і такі підлягають до задоволення.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, з участю третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Хвищука Ігоря Віталійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 1171275, винесену 27.12.2023 року інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Хвищуком Ігорем Віталійовичемпро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, котрою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписання суддею без проголошення.У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти відсутня; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції; місцезнаходження юридичної особи: вул. Л. Ернста, 3, м. Київ, 03048; адреса електронної пошти: ; код у .

Третя особа, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Хвищук Ігор Віталійович; місце здійснення професійної діяльності: вул. Л. Перфецького, 19, м. Львів, 79053; адреса електронної пошти: .

Дата складення повного судового рішення: 26 лютого 2024 року.

Суддя Володимир МИКИТИН