Справа № 380/19388/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 лютого 2024 року

м. Київ

справа №380/19388/21

адміністративне провадження № К/990/5153/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Прокопенка О. Б., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 травня 2012 року по 19 червня 2021 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 травня 2012 року по 19 червня 2021 року з врахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців для розрахунку із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 травня 2012 року по травень 2014 року та з січня 2016 року по лютий 2018 року.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неправильного нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 19 червня 2021 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 травня 2012 року по 19 червня 2021 року (з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як місяців підвищення доходу (базових місяців) за період з 15 грудня 2015 року по 19 червня 2021 року) відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року клопотання військової частини НОМЕР_1 задоволено частково та продовжено строк для виконання ухвали про залишення без руху апеляційної скарги на 30 днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року апеляційну скаргу повернуто заявникові.

06 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у цій справі.

Перевіряючи касаційну скаргу в частині оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року Суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Скаржником подано касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року. Водночас вказане рішення не переглядалося судом апеляційної інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції ухвалою від 16 листопада 2023 року апеляційну скаргу повернуто відповідачеві.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 судом апеляційної інстанції не переглядалося, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у касаційному порядку.

З урахуванням викладеного у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року слід відмовити.

Перевіряючи касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року суд виходить із такого.

Предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку може бути оскаржена, зокрема, ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги

Абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 16 листопада 2023 року, суд апеляційної інстанції зазначив, що копію ухвали про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги скаржник отримав 14 вересня 2023 року згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції застосував частину другу статті 298 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України та повернув апеляційну скаргу.

Перевіривши зміст поданої касаційної скарги, колегія суддів констатує, що відповідач на навів жодного доводу щодо неправильного, на його думку, застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що стало наслідком повернення апеляційної скарги.

Суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника, що чинне законодавство передбачає обов`язок вчинення процесуальних дій у відповідь на ухвалу про без руху. Усвідомлюючи неможливість виконати вимоги ухвали про без руху у встановлений судом строк, учасник справи мав можливість використати процесуальний інструмент, передбачений приписами частини другої статті 121 КАС України, а саме звернення із заявою про продовження процесуального строку, встановленого судом.

Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у встановлений судом строк, проте і цієї процесуальної дії відповідачем вчинено не було.

Як видно з історії руху цієї справи, скаржник скористався можливістю продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги, проте відповідно до оскаржуваного процесуального рішення суду апеляційної інстанції від 16 листопада 2023 року та касаційної скарги вбачається, що скаржник не звернувся до суду апеляційної інстанції задля виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про без руху від 20 червня 2023 року.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява (апеляційна скарга) повертається позивачеві (скаржнику), якщо позивач (скаржник) не усунув недоліки позовної заяви (апеляційної скарги), яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, суд апеляційної інстанції, враховуючи викладене, дійшов правильного висновку, що недоліки, зазначені в ухвалі суду апеляційної інстанції від 20 червня 2023 року, апелянтом усунуто не було.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У частині другій цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків ухвали суду апеляційної інстанції.

Крім того, суд враховує, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви (апеляційної скарги) не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року ї у цій справі.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.Б. Прокопенко О.Р. Радишевська