Справа № 602/874/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 602/874/22 пров. № А/857/1752/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року (головуючий суддя: Чепенюк О.В., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 18.10.2022 звернулася з позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 18.10.2001 по 01.03.2004, з 07.04.2004 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 01.12.2006;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити пенсію за віком.

Обґрунтовує позов тим, що звернулася до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, однак 07.06.2022 отримала рішення про відмову в призначенні пенсії, у якому вказано, що її страховий стаж становить 24 роки 01 місяць 23 дні. Водночас не зараховано до стажу період роботи з 18.10.2001 по 01.12.2006.

У подальшому, 01.08.2022 подала заяву про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області. Рішенням від 08.08.2022 їй відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29.09.2022 позивача повідомлено, що її страховий стаж становить 21 рік 5 місяців 15 днів. При цьому до стажу не зараховано, зокрема, період роботи з 01.01.2004 по 16.03.2006, оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків за вказаний період.

Зазначає, що у спірні періоди роботи з 18.10.2001 по 01.03.2004 та з 07.04.2004 по 31.03.2005 ОСОБА_1 працювала продавцем у приватного підприємця ОСОБА_2 , а з 01.04.2005 по 01.12.2006 продавцем у приватного підприємця ОСОБА_3 , про що у трудовій книжці зроблено відповідні записи. Також наголошує, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, а не на застраховану особу, відтак вважає дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком протиправними, та з наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2023, справу № 602/874/22 (А/857/1752/23) передано на розгляд колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі: Довгополов О.М. (головуючий суддя), Гудим Л.Я., Святецький В.В.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно розпорядження керівника апарату Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2023 № 6071/23 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ», наказом голови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023 № 394/к/тв суддю ОСОБА_4 відраховано з 14.11.2023 зі штату суду, у зв`язку зі звільненням у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 14.11.2023 № 1052/0/15-23. При цьому, залишилися не розглянутими справи, що були автоматизованою системою документообігу суду розподілені судді-доповідачу Довгополову О.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу передано на розгляд колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі: Гінда О.М. (головуючий суддя), Гудим Л.Я., Святецький В.В.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_5 , проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями Восьмого апеляційного адміністративного суду та вказану справу передано на розгляд колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі: Гінда О.М. (головуючий суддя), Гудим Л.Я., Матковська З.М.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення віку 60 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.06.2022 № 36 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. У рішенні вказано, що необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 29 років. Страховий стаж особи склав 24 роки 01 місяць 23 дні.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

період навчання в магазині-школі з 20.04.1988 по 12.09.1988, оскільки відсутня інформація про присвоєння кваліфікації та запис про закінчення засвідчений нечітким відбитком печатки;

період отримання допомоги по безробіттю з 24.04.1997 по 22.06.1998, оскільки в даті наказу про припинення допомоги містяться виправлення;

період виплати матеріальної допомоги по безробіттю з 25.02.1999 по 23.08.1999 (а.с.11).

ОСОБА_1 01.08.2022 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.08.2022 №36 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. У рішенні вказано, що страховий стаж позивача склав 21 рік 05 місяців 15 днів.

До страхового стажу не зараховано:

періоди роботи з 12.10.1988 по 10.11.1992, оскільки відсутня інформація про перейменування (реорганізацію) підприємства;

період роботи з 01.01.2004 по 01.03.2004, оскільки відсутні відомості про отримання доходу в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Про вказане рішення позиваці повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29.09.2022 №1000-0202-8/97473, у якому, серед іншого, зазначено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 12.10.1988 по 10.11.1992, оскільки відсутня інформація про перейменування (реорганізацію) підприємства та період роботи з 01.01.2004 по 16.03.2006, оскільки згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків.

Позивачка вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, звернулася до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки інформація про сплачені страхові внески за 2004-2005 роки та спірні періоди 2006 року (з 16.03.2006 по 31.03.2006, з 16.04.2006 по 31.03.2006, з 16.04.2006 по 30.04.2006, з 16.05.2006 по 31.05.2006, з 16.06.2006 по 30.06.2006, з 16.07.2006 по 31.07.2006, з 16.08.2006 по 15.09.2006) відсутня, а тому відсутні підстави для зарахування спірних періодів до страхового стажу позивачки, як і для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Пунктом 1 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Аналіз наведених правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, призначення пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачка, 02.06.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.06.2022 № 36 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком. У рішенні вказано, що необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 29 років. Страховий стаж особи склав 24 роки 01 місяць 23 дні.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

період навчання в магазині-школі з 20.04.1988 по 12.09.1988, оскільки відсутня інформація про присвоєння кваліфікації та запис про закінчення засвідчений нечітким відбитком печатки;

період отримання допомоги по безробіттю з 24.04.1997 по 22.06.1998, оскільки в даті наказу про припинення допомоги містяться виправлення;

період виплати матеріальної допомоги по безробіттю з 25.02.1999 по 23.08.1999 (а. с. 11).

Крім цього, у цьому рішенні зазначено, що для зарахування вищезазначених періодів, необхідно надати уточнюючі довідки, видані на підставі первинних документів та довідки про перейменування.

У подальшому позивачка, 01.08.2022 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.08.2022 № 36 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком. У рішенні вказано, що страховий стаж позивача склав 21 рік 05 місяців 15 днів.

До страхового стажу не зараховано:

періоди роботи з 12.10.1988 по 10.11.1992, оскільки відсутня інформація про перейменування (реорганізацію) підприємства;

період роботи з 01.01.2004 по 01.03.2004, оскільки відсутні відомості про отримання доходу в індивідуальних відомостях про застраховану особу (а. с. 13).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачка просить зарахувати до страхового стажу такі періоди роботи:

з 18.10.2001 по 01.03.2004,

з 07.04.2004 по 31.03.2005,

з 01.04.2005 по 01.12.2006.

Разом з тим, згідно розрахунків стажу, які здійснені пенсійними органами за зверненнями позивачки із заявами про призначення пенсії від 02.06.2022 та від 01.08.2022 (а. с.39, 40), до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди роботи:

з 18.10.2001 по 31.12.2003,

з 16.03.2006 по 31.03.2006

з 16.04.2006 по 31.03.2006,

з 16.04.2006 по 30.04.2006,

з 16.05.2006 по 31.05.2006,

з 16.06.2006 по 30.06.2006,

з 16.07.2006 по 31.07.2006,

з 16.08.2006 по 15.09.2006.

Отже, деякі періоди, які просить зарахувати позивачка до свого страхового стажу, вже зараховані органами пенсійного фонду, однак, спірними залишаються періоди роботи позивача:

з 01.01.2004 по 01.03.2004,

з 07.04.2004 по 31.03.2005,

з 01.04.2005 по 15.03.2006,

з 01.04.2006 по 15.04.2006,

з 01.05.2006 по 15.05.2006,

з 01.06.2006 по 15.06.2006,

з 01.07.2006 по 15.07.2006,

з 01.08.2006 по 15.08.2006,

з 16.09.2006 по 01.12.2006.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що звертаюсь з позовом до суду та заявляючи позовні вимоги лише до ГУ ПФУ у Тернопільській області, позивачка не врахувала вимоги пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, згідно із яким, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається, як встановлено вище судом апеляційної інстанції, позивачка двічі зверталася із заявами про призначення пенсії.

Вперше рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.06.2022 № 36 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Друге рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.08.2022 № 36 позивачці також відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Тобто, на момент розгляду цієї справи є два рішення, яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії зі зниження пенсійного віку за наслідками розгляду її заяв.

Разом з тим, позивачка не ставить питання про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.08.2022 № 36, яким відмовлено у призначенні пенсії, а лише просить визнати протиправними дії, зобов`язати зарахувати страховий стаж та призначити пенсію Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Тобто, на думку суду апеляційної інстанції позивачка обрала неправильний спосіб захисту, оскільки, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, останнім вирішення питання щодо зарахування спірного стажу та призначення пенсії позивачці вчиняв територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, у цьому випадку - ГУ ПФУ у Вінницькій області, а тому вказаний суб`єкт владних повноважень також мав би бути залучений, як відповідач до розгляду справи.

Однак, необхідно зазначити, що на стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, в силу ч. 3 ст. 48 КАС України, позбавлений можливості залучити другого відповідача - ГУ ПФУ у Вінницькій області, оскільки така процесуальна дія може бути здійснена виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вказані обставини, не позбавляють позивачку можливості, з метою захисту своїх прав, звернутися з позовом до суду до належних відповідачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 317 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Частиною 4 цієї статті передбачено, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при відмові у задоволенні позову, допустив помилкове застосування норм процесуального права, а тому оскаржене рішення, в частині мотивів відмови від позову слід змінити.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі 602/874/22 змінити в частині мотивів відмови від позову.

У решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі 602/874/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
З. М. Матковська