Справа № 200/3961/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року справа №200/3961/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі № 200/3961/23 (головуючий суддя в І інстанції Крилова М.М.), повний текст складено 29 вересня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про:

- визнання протиправним та скасування частково рішення у формі протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 207/168 від 19 червня 2023 року, затверджене Міністром оборони України 21 червня 2023 року, в частині призначення одноразової допомоги батьку, матері, дружині та сину загиблого ОСОБА_2 у розмірі 4/5 частини 15 млн грн, в сумі 12 млн грн у рівних частках кожному;

- зобов`язання Міністерство оборони України призначити одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 Постанови № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року дружині загиблого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 та сину ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини від 15 млн грн, в загальній сумі 7,5 млн грн на двох та виплатити її, з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 06.10.2007 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який перебуваючи на військовій службі загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 у районі населеного пункту с.Васюківка Донецької області при виконанні бойового завдання із захисту України від вторгнення російських військ, у зв`язку з чим членами сім`ї були подані заяви про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 15 млн грн, яка виплачується у разі загибелі військовослужбовця під час дії воєнного стану. Проте відповідач призначив дружині, сину та батькам загиблого одноразову грошову допомогу у розмірі 12 млн грн (4/5 частки від 15 млн грн), що суперечить законодавству, у зв`язку з цим рішення в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин ст.16-1 Закону № 2011-XII в редакції, яка втратила чинність на момент виникнення спірних правовідносин. Суд на підставі нечинної норми закону дійшов безпідставного висновку, що відповідач правомірно включив до списку осіб, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги сина загиблого ОСОБА_4 , оскільки син загиблого ОСОБА_4 є повнолітнім, він не підпадає під визначене коло осіб, встановлених статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають права на отримання одноразової грошової допомоги (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Крім того, суд першої інстанції не дав оцінку доводам позивача, що відповідач виплачує зазначену допомогу частинами, ігноруючи вимоги закону та постанови КМУ №168, якими не передбачена виплата одноразової грошової допомоги частинами.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/3961/23, однак листом суд першої інстанції повідомив про неможливість надання справи в паперовому вигляді. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є дружиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 6 жовтня 2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 14.07.2009 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 27.01.2023 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 про що 27.01.2023 року складено відповідний актовий запис №172.

Наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 22.02.2023 року №57 старшого сержанта ОСОБА_2 , колишнього головного сержанта механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, який загинув поблизу населеного пункту Васюківка Донецької області 15 січня 2023 року, внаслідок отриманих поранень несумісних з життям, виключено зі списків особового складу частини зі списків Збройних Сил України та всіх видів забезпечення з 15.01.2023 року. Загибель пов`язана із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби.

14 квітня 2023 року близькими родичами загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , а саме: матір`ю ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_1 , дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 були подані до начальника Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю 15.01.2023 року головного сержанта ОСОБА_2 яка передбачена п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На підставі відповідних заяв та інших документів Донецьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" було подано до Департаменту соціального забезпечення Міністерства Оборони України висновок щодо можливості виплати рівними частками одноразової грошової допомоги, на підставі поданих документів членам сім`ї а саму: мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; батько ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дружина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У п. ІІ висновку вказано, що не встановлено осіб, які можуть звернутись за отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Також у висновку вказано, що отримана інформація про осіб (про яких відомо особам, які вже звернулися/ осіб, місцезнаходження яких невідомо/безвісно відсутніх/осіб, щодо яких справи знаходяться у судах або які звернулися до суду), та які не звернулися за отриманням ОГД, передбаченої п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

У доповіді Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 19.04.2023 року №09/01/1031 про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутись за ОГД, щодо загиблого сержанта ОСОБА_2 зазначено наступних осіб, які звернулися (можуть звернутися) за отриманням ОГД: мати ОСОБА_5 ; батько ОСОБА_6 ; дружина ОСОБА_1 ; син ОСОБА_3 ; син ОСОБА_4 .

19 червня 2023 року комісія Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 207/168, про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168: батьку, матері, дружині та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану старшого сержанта ОСОБА_2 (Донецький ОТЦКСП), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 27.01.2023 року та листом Кадрового центру Збройних сил України від 04.05.2023 року №321/КЦ/3334 і розмірі 4/5 частини 15000000 грн., у сумі 12000000 (дванадцять мільйонів) грн. 00 коп. у рівних частках кожному.

Вважаючи протиправним рішення Міністерства оборони України, в частині призначення одноразової допомоги батьку, матері, дружині та сину загиблого ОСОБА_2 у розмірі 4/5 частини 15 млн грн, в сумі 12 млн грн у рівних частках кожному, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

В обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що на момент смерті військовослужбовця ОСОБА_2 до кола осіб, які набули право на отримання одноразової грошової допомоги, належали, зокрема: мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; батько ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дружина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 та, посилаючись на норми ст.16-1 Закону № 2011-XII, абз. 3 п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, дійшов висновку, що ОСОБА_4 (син загиблого військовослужбовця) протягом 3-х років може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги. Відповідно спірне рішення відповідача є правомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

За змістом частини першої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Частиною 1 статті 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції, діючої на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до пункту а) частини першої статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168).

Пунктом 2 постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

В межах спірних правовідносин особами, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця, є чотири особи: мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; батько ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дружина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; неповнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , тому одноразова грошова допомога має розподілятися між чотирма особами.

Таким чином, є безпідставним висновок суду першої інстанції щодо включення до осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця (в даному випадку), повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Враховуючи, що син загиблого ОСОБА_4 є повнолітнім, на час розгляду заяви дружини загиблого ОСОБА_1 відповідач мав прийняти рішення про виплату позивачу та її неповнолітньому сину одноразову грошову допомогу у розмірі по1/4 частини повного розміру такої допомоги кожному, яка дорівнює 7 500 000,00 грн. (15 000 000,00 грн. : 4 = 3 750 000,00 грн. Х 2 осіб), проте відповідачем протиправно визначено таку частку як 4/5 повної суми одноразової грошової допомоги й жодним чином не обґрунтовано такий розрахунок.

Крім того, в контексті абзацу третього пункту 2 постанови № 168 суд зазначає, що позивачу та її неповнолітньому сину виплата її частки має бути здійснена незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що пункт 5 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 19 червня 2023 року № 207/168 щодо визначення часток суми одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, з застосуванням вимог ч.2 статті 9 КАС України з метою захисту порушених прав позивача на отримання зазначеної грошової допомоги суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та обрати інший спосіб захисту порушених прав позивача, а саме - визнати протиправним та скасувати пункт 5 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 19 червня 2023 року № 207/168 та зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 про призначення та виплату їй та її неповнолітньому сину ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка - військовослужбовця ОСОБА_2 із розрахунку на одного члена сім`ї загиблого з урахуванням висновків суду; в іншій частині позовних вимог відмовити.

Щодо доводів апеляційної скарги, що відповідач виплачує зазначену допомогу частинами, ігноруючи вимоги закону та постанови КМУ №168, якими не передбачена виплата одноразової грошової допомоги частинами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Таким чином, метою та завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав, у суду немає підстав вважати, що відповідач не здійснить розрахунок з позивачем після набрання даним рішенням законної сили, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині є неприйнятними, оскільки дані вимоги є передчасними.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 858 грн. 88 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 288 грн. 32 коп. (1288,32+858,88=2147,2)

Оскільки колегією суддів встановлено, що право позивача порушено саме внаслідок неправомірного рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та апеляційної скарги, судові витрати у розмірі 2000 грн. 00 коп. слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі № 200/3961/23 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі № 200/3961/23 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 5 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 червня 2023 року № 207/168.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 про призначення та виплату їй та її неповнолітньому сину ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка - військовослужбовця ОСОБА_2 із розрахунку на одного члена сім`ї загиблого з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць