Справа № 200/835/24
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 лютого 2024 року Справа №200/835/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Циганенко А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце реєстрації: адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, 84122, , ел. пошта: , тел. 64) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

13 лютого 2024 року з використанням підсистеми «Електронний кабінет» адвокат Острицький А.О., представник позивача Гриценка О.С., звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому просив:

- визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті позивачу пенсії в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення, визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України в довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 25.01.2024 №11/19437-суд, без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 протиправною;

- зобов`язати відповідача перерахувати, нараховувати та виплатити позивачу пенсію в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення, визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України в довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 25.01.2024 №11/19437-суд, без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 протиправною.

16 лютого 2024 року позовна заява залишена без руху і позивачу наданий строк для усунення її недоліків: п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі суд роз`яснив спосіб усунення недоліків позовної заяви, а саме надати оригінал документа про сплату судового збору в сумі 968,96 гривень за відповідними реквізитами, оскільки предметом позову у цій справі є вимоги, які не пов`язані з порушенням права позивача на соціальний захист, саме як учасника бойових дій, а тому пункт 13 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» в даних правовідносинах не підлягає застосуванню.

За приписами статей 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позовна заява приймається до розгляду, якщо позивач усунув її недоліки у строк встановлений судом.

19 лютого 2024 року представником позивача подана заява про усунення недоліків, в якій адвокат Острицький А.О. не погодився з висновками, викладеними в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, і, посилаючись на постанову Верховного Суду від 14.12.2021 по справі №200/866/21-а, просив відкрити провадження у справі, оскільки спір у цій справі стосується соціальних прав позивача.

При постановленні ухвали суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Частиною 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій […] - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII).

В розділі III Закону №3551-XII згруповані статті, якими встановлені пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту.

У статті 12 Закону №3551-XII закріплений вичерпний перелік пільг учасникам бойових дій та гарантій їх соціального захисту.

Згідно з частиною 4 вказаної статті учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ніяких інших пільг та гарантій соціального захисту в сфері пенсійного забезпечення, як одного із видів загальнообов`язкового державного соціального страхування, учасникам бойових дій Закон №3551-XII не містить.

Частиною 2 статті 22 Закону №3551-XII встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

З аналізу вищенаведених положень Законів №3674-VI та №3551-XII висновується, що учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору, зокрема при розгляді питання про підвищення пенсії на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У даній справі спірним є питання перерахунку та виплатити пенсії на підставі, так званої, оновленої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 25.01.2024 №11/19437-суд, яка видана Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 16 лютого 2024 року, яка була направлена до електронного кабінету адвоката Острицького А.О., суд звернув увагу на те, що посвідчення серії НОМЕР_3 не є документом, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання до суду даного позову.

Згідно із протоколом за пенсійною справою від 15 березня 2015 року ОСОБА_1 з 15 березня 2015 року була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII).

Закон №2262-XII визначає умови, норми і порядок забезпечення довічною пенсією за вислугу років громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб.

Законом №2262-XII не встановлені особливі умови, норми і порядок забезпечення довічною пенсією за вислугу років учасників бойових дій.

Посвідчення серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, було видано 29 квітня 2015 року.

З наведеного можна дійти висновку, що ОСОБА_1 була призначена довічна пенсія за вислугу років як особі, яка перебувала на військовій службі в Державній прикордонній службі України, а не як учаснику бойових дій, і спір у даній справі не стосується питання підвищення позивачу, як учаснику бойових дій, пенсії на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У даній справі позивач звернувся до суду з позовом з приводу оскарження дій територіального органу Пенсійного фонду України, які не зачіпають пільг учасника бойових дій та гарантій їх соціального захисту, чи будь-яким іншим чином стосуються соціального і правового захисту позивача, як учасника бойових дій.

Отже, у даній справі застосовні правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №545/1149/17, відповідно до яких вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у вищенаведеній постанові Великої Палати Верховного Суду.

Посилання представника позивача на висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.12.2021 по справі №200/866/21-а, є неприйнятними, оскільки обставини вказаної справи не відповідають обставинам, встановленим судом у даній справі.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки у встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 2, 3, 169, 241-248, 250, 251, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву і додані до неї документи повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала постановлена, складена та підписана 26 лютого 2024 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Циганенко