Справа № 320/1800/24
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1800/24 Суддя (судді) першої інстанції: Перепелиця А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Ландишевої Світлани Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), в якому просив суд:

визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мороза Гліба Юрійовича від 12.05.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 у сумі 111 602 (сто одинадцять тисяч шістсот дві) грн 10 коп;

визнати протиправними дії відповідача щодо стягнення у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 з позивача виконавчого збору у повному обсязі, а саме, у сумі 111 602 (сто одинадцять тисяч шістсот дві) грн 10 коп;

зобов`язати відповідача сформувати подання про повернення з Державного бюджету України позивачу надміру стягнутого у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 виконавчого збору у сумі 93 853 (дев`яносто три тисячі вісімсот п`ятдесят три) грн 10 коп, шляхом її перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", МФО 322669, код отримувача: , отримувач: ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача: НОМЕР_2 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 справу № 320/1800/24 передано на розгляд Солом`янського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляцій скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач вказує, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 09.01.2014, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.07.2014 у справі № 760/18702/13-ц, провадження № 2-117/14, з ОСОБА_1 , як солідарного з ОСОБА_2 боржника, стягнуто на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором № 15- Д від 15.04.2008 в розмірі 1 116 021,03 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.08.2023 у справі № 760/18702/133-ц задоволено заяву ТОВ «Мона коллекшн» про відмову стягувача від примусового виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.01.2014 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 та прийнято відмову стягувача ТОВ «Мона коллекшн» від примусового виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.01.2014, яким було стягнуто з ОСОБА_1 , як солідарного з ОСОБА_2 боржника, на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором № 15-д від 15.04.2008 в розмірі 1 116 021,03 грн, виконавче провадження № НОМЕР_3.

14.08.2023 до старшого державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮУ Корецької Т.С. ОСОБА_1 було подано заяву про закінчення виконавчого провадження та повернення йому коштів, що були з нього стягнуті у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 шляхом їх перерахування на картковий рахунок. 17.08.2023 старший державний виконавець Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮУ Корецька Т.С. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», постанову про зняття арешту з коштів, а саме, з усіх рахунків ОСОБА_1 та стягнула з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 111 602,10 грн.

Так, позивач вказує, що виконавчий збір у сумі 111 602,10 грн було стягнуто з нього на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 12.05.2023 ВП № НОМЕР_3, винесеної старшим державним виконавцем Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮУ Морозом Г.Ю., в якій вказано про стягнення з ОСОБА_1 на користь Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮУ виконавчого збору у сумі 111 602,10 грн та зазначено, що ця постанова є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її винесення, строк пред`явлення її до виконання три місяці. Вважаючи протиправними вказану вище постанову державного виконавця про стягнення з нього виконавчого збору у сумі 111 602,10 грн та вчинені державним виконавцем дії щодо фактичного стягнення виконавчого збору у зазначеній сумі у ВП № НОМЕР_3, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Позивач звертає увагу, що примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу. Отже, постанова про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню. Втім, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Позивач зауважує, що Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Таким чином, місцевий загальний суд як адміністративний суд розглядає виключно справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, на думку позивача, справа № 320/1800/24 не належить.

Позивач вважає, що оскарження постанови та дій державного виконавця про стягнення виконавчого збору з позивача відноситься до територіальної юрисдикції окружного адміністративного суду, тому справа № 320/1800/24 підлягає розгляду Київським окружним адміністративним судом з урахуванням вимог Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та приписів статей 19, 20, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а правові підстави для передачі справи № 320/1800/24 до Солом`янського районного суду м. Києва - відсутні. Отже, суд першої інстанції неправильно встановив обставини у справі № 320/1800/24, неправильно застосував вказані вище норми матеріального та процесуального права, не врахував правові висновки Великої Палати Верховного Суду у вказаних вище справах, тому ухвала Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 320/1800/24 підлягає скасуванню, а справа № 320/1800/24 направленню до Київського окружного адміністративного суду для продовження її розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як встановлено вище, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з нього виконавчого збору винесену відповідачем при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-117/14, виданого 23.10.2014 Солом`янським районним судом м. Києва.

За приписами ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15 та у справі № 127/9870/16-ц, від 28.11.2018 у справі № 2-01575/11, від 19.02.2020 у справі № 382/389/17.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що у даній справі відсутні правові підстави для передачі даної справи до Солом`янського районного суду м. Києва на виконання п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації позивачами права звернення із позовною заявою, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 283, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ландишевої Світлани Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року скасувати, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) про визнання протиправними та скасування постанов направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан