Справа № 160/156/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2024 року Справа № 160/156/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
за участі секретаря судового засідання Красовської А.А.
позивача не з`явився
представника позивача не з`явився
представника відповідача Булаха Є.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Відділу №9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
02.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області продовжити громадянину Республіки Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк перебування на території України.
В обґрунтування позову зазначено, що громадянин Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України 28.09.2023 року по паспорту громадянина Молдови НОМЕР_1 , виданого 27.03.2023 року, через пункт пропуску «Маяке - Удобне» з метою возз`єднання сім`ї. 06.12.2023 року позивач звернувся до Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області з заявою про продовження строку перебування на території України, зареєстрованої за № 500043600 від 06.12.2023 року, разом з усіма необхідними документами. Однак листом від 08.12.2023 року відповідач відмовив позивачу в продовженні строку перебування на території Україні. Підставою відмови в продовженні строку перебування на території Україні було зазначено п.п. 4 п. 25 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 вересня 2023 року № 979), а саме: коли дані, отримані з відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів державних органів, не підтверджують подану іноземцем або особою без громадянства інформацію. Позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, вважає його протиправним, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року заяву позивача про забезпечення адміністративного позову повернуто без розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
06.02.2024 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 21 лютого 2024 року о 14:00 год.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Від Відділу №9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області письмовий відзив на позов на адресу суду не надходив.
У судове засідання з`явився представник відповідача. Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, про дату, місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши матеріали всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Щодо підсудності справи Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
Позивач у позовній заяві об`єднав позовні вимоги, одна з яких підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а друга - окружному адміністративному суду.
Згідно вимог ч.3 ст. 21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.
За вказаних обставин дана справа підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Молдова, що підтверджується копією паспорту громадянина Молдови НОМЕР_1 , виданого 27.03.2023 року.
28.09.2023 року позивач прибув на територію України через пункт пропуску «Маяке - Удобне» з метою возз`єднання сім`ї, що підтверджується штампом прикордонної служби у паспорті позивача, копія якого міститься у матеріалах справи.
20.10.2023 року громадянин Молдови ОСОБА_1 уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 20.10.2023 року, про що внесено актовий запис № 299, зареєстрований Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому, районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
27.10.2023 року у позивача народилися спільні з ОСОБА_2 діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 , видані Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
06.12.2023 року позивач звернувся до Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області з заявою № 500043600 про продовження строку перебування на території України, надавши усі необхідні документи.
Рішенням Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області від 08.12.2023 року № 1071 позивачу відмовлено в продовженні строку перебування в Україні на підставі п.п. 4 п. 25 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150.

Листом Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області від 11.12.2023 року № 1201.3.1-23063/12.3-23 позивачу направлено рішення від 08.12.2023 року № 1071 про відмову в продовженні строку перебування на території Україні. В листі зазначено, що підставою відмови в продовженні строку перебування на території Україні є п.п. 4 п. 25 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 вересня 2023 р. № 979), а саме: коли дані, отримані з відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів державних органів, не підтверджують подану іноземцем або особою без громадянства інформацію, а саме: дані з реєстру ДРАЦС не підтверджують надане іноземцем свідоцтво про укладення шлюбу.

В подальшому співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 ч. 1 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України».

Крім того, Довгинцівсько-Металургійним відділом у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 13.12.2023 року № 014483, яким вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина, а саме Республіки Молдови ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 11.01.2024 року. Вказане рішення обгрунтоване тим, що під час перевірки встановлено, що термін перебування ОСОБА_1 на території України закінчився 08.12.2023 року, після закінчення терміну перебування в Україні з 09.12.2023 року для подальшого перебування на території України до Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області не звертався. З`ясовано, що у громадянина Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законні підстави та законне джерело коштів на покриття витрат, які пов`язані з перебуванням його на території України, відсутні. До органів влади для офіційного оформлення свого статусу звертався, а саме з питання продовження строку перебування на території України, але 08.12.2023 року йому було відмовлено відповідно до п.п. 4 п. 25 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150. За порушення правил перебування на території України та ухилення від виїзду відносно ОСОБА_1 співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 ч. 1 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України».

Вважаючи рішення про відмову в продовженні строку перебування в Україні та рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про громадянство України».

Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (стаття 26 Конституції України).

Згідно з статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №360 (далі - Положення №360) Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

За змістом пункту 3 Положення №360 одним з основних завдань ДМС є реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з пунктом 4 Положення №360 ДМС відповідно до покладених на неї завдань: здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, вилучає такі документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках (підпункт 8); приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України (підпункт 9); здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках (підпункт 10); здійснює інші повноваження, визначені законом (підпункт 39).

ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні (пункт 7 Положення №360).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначена Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року №150 (далі - Порядок №150).

Приписами пункту 2 Порядку №150 встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:

1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;

2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС;

3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

Положеннями пункту 7 Порядку №150 визначено, що рішення про продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.

Згідно з пунктом 8 Порядку №150 заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.

Положеннями пункту 8 Порядку №363 визначено, що працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про продовження строку перебування на території України вивчає обгрунтованість наведених підстав стосовно необхідності продовження строку перебування, перевіряє дійсність поданих документів, своєчасність їх подання, наявність відміток про реєстрацію (відмітки органів охорони державного кордону В`їзд (Виїзд) або документа, що підтверджує законність перебування іноземця, особи без громадянства в Україні) чи продовження строку перебування, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їх паспортних документах, з даними, що містяться в цих зверненнях, з`ясовує законність перебування іноземців та осіб без громадянства в державі та відсутність відомостей, що перешкоджають подальшому перебуванню цих осіб в Україні та завіряє копії прийнятих документів своїм підписом.

Зі змісту викладених норм слідує, що документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

При цьому, у продовженні строку перебування іноземцю або особі без громадянства може бути відмовлено в разі відсутності для цього підстав та достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони.

Відтак, основною умовою для подання іноземцем заяви про продовження строку перебування (за наявності законних підстав) є його перебування на території України на законних підставах.

Іншими умовами є: 1) подання цієї заяви не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України; 2) наявність законних підстав для продовження строку перебування на території України.

В першу чергу особа, яка бажає легалізувати своє перебування на території України в законодавчо встановлений спосіб, має бути зацікавлена у зібранні необхідних доказів на підтвердження необхідності такого перебування в Україні, у тому числі і шляхом використання всіх законодавчо визначених правових механізмів, та уникаючи при цьому зловживання своїми правами та нехтування обов`язками, що і було зроблено позивачем.

Враховуючи викладені норми статті 26 Конституції України, законодавець не лише наділяє іноземця певними правами, але і покладає обов`язок забезпечення урегулювання іноземцем свого правового становища у легалізований спосіб, зокрема, шляхом звернення до відповідного територіального підрозділу ДМС України з метою продовження строку перебування на території України чи стосовно отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

Таким чином, основною умовою для подання іноземцем заяви про продовження строку перебування (за наявності законних підстав) є його перебування на території України на законних підставах, іншими умовами є: подання цієї заяви не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України; наявність законних підстав для продовження строку перебування на території України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області від 08.12.2023 року № 1071 позивачу відмовлено в продовженні строку перебування в Україні на підставі п.п. 4 п. 25 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, а саме коли дані, отримані з відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів державних органів, не підтверджують подану іноземцем або особою без громадянства інформацію, а саме: дані з реєстру ДРАЦС не підтверджують надане іноземцем свідоцтво про укладення шлюбу.

Судом встановлено, що підставою відмови у продовженні строку перебування на території України стала відмінність зазначеної серії бланку оригіналу свідоцтва про одруження « НОМЕР_3 » та серії бланку свідоцтва, внесеного до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб « НОМЕР_6 ».

Відповідно, була розбіжність у зазначеній інформації, внесеної спеціалістом Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Як вбачається із матеріалів даної справи, на підставі звернення позивача від 13.12.2023 року Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначена технічна помилка була усунута та видано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, який міститься в матеріалах даної справи.

Отже, виявлені відповідачами розбіжності у документах, вчиненні без вини та умислу позивача, усунуті.

За вказаних обставин суд зазначає, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Враховуючи те, що рішення Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відмову в продовженні строку перебування в Україні від 08.12.2023 року № 1071 прийнято на підставі невірної (недостовірної) інформації, отриманої з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо серії бланку оригіналу свідоцтва про одруження « НОМЕР_6 » замість вірного « НОМЕР_3 », яка в подальшому була виправлена органами державної влади, то вказане рішення від 08.12.2023 року № 1071 не відповідає принципу «належного врядування», викладеного Європейським Судом з прав людини у пунктах 70 та 71 рішення від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), а тому не може вважатися правомірним, оскільки останнє засноване на недостовірній інформації, яка отримана з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо серії бланку оригіналу свідоцтва про одруження « НОМЕР_6 » замість вірного « НОМЕР_3 ».

За вказаних обставин, суд вважає, що рішення Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відмову в продовженні строку перебування в Україні від 08.12.2023 року № 1071 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 13.12.2023 року №014483, суд зазначає наступне.

Згідно вимог пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Оскільки суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відмову в продовженні строку перебування в Україні від 08.12.2023 року № 1071, то останнє не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття рішення.

Суд зазначає, що прийняття Довгинцівсько-Металургійним відділом у місті Кривому Розі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 13.12.2023 року №014483 на підставі інформації покладеної в основу рішення Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відмову в продовженні строку перебування в Україні від 08.12.2023 року № 1071, є передчасним та таким, що прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що підставою для відмови в продовженні строку перебування на території України було лише те, що дані з реєстру ДРАЦС не підтверджують надане іноземцем свідоцтво про укладення шлюбу та з урахуванням того, що в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку, що позивачу протиправно було відмовлено в продовженні строку перебування на території України з вищевказаних підстав, тоді як інших підстав для такої відмови відповідачем у спірному рішенні вказано не було, суд вважає, що в даному випадку відсутні дискреційні повноваження відповідача щодо прийняття конкретного рішення щодо заяви позивача від 06.12.2023 року № 500043600.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти рішення про продовження громадянину Республіки Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку перебування на території України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.5 ст.288 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Позивач під час подання позовної заяви сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3220,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 908,40 грн.

Однак з урахуванням вимог ч.5 ст. 288 КАС України позивач повинен був сплатити судовий збір за подання позовної заяви лише у розмірі 2147,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати за подання позовної заяви в розмірі 2147,20 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 908,40 грн., що складає 3055,60 грн. підлягають стягненню на користь позивача з Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відмову в продовженні строку перебування в Україні від 08.12.2023 року № 1071 стосовно громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 13.12.2023 року №014483.

Зобов`язати Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. В. Липинського, буд. 7, ) прийняти рішення про продовження громадянину Республіки Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 27.03.2023 року), строку перебування на території України.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. В. Липинського, буд. 7, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 27.03.2023 року) сплачені судові витрати за подання позовної заяви в розмірі 2147,20 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 908,40 грн., що складає 3055,60 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 27.03.2023 року) з державного бюджету України сплачену суму судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, у розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення в адміністративних справах, визначених статтею 288 КАС України, може бути подана в десятиденний строк з дня його проголошення.

В іншій частині судове рішення може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна