Справа № 724/366/24
Суддя: Скрипник С. М.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/366/24
Провадження № 2-а/724/2/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року Хотинський районний суду Чернівецької області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання Писанюк Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови серії БАД №141965 від 22.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

01 лютого 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Черней Василь Петрович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови серії БАД №141965 від 22.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що 22 січня 2024 року приблизно о 00:25 год. відносно нього інспектором ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Никифорчуком О.Д. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення дій передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, а саме, що він не виконав вимоги дорожнього знаку в`їзд заборонено, чим порушив правила дорожнього руху.

Зазначає, що дана постанова поліцейського була прийнята із грубим порушенням КУпАП, а його вина у вчиненні вищевказаних правопорушень належним чином не доведена, оскільки він автомобілем не керував.

Посилається на те, що 22 січня 2024 року його дружина була за кермом транспортного засобу і можливо порушила вимоги ч.1ст.122 КУпАП, зокрема порушила вимоги дорожніх знаків, здійснила зупинку в забороненому місці, і пішла до їхнього помешкання. Він взагалі не був учасником дорожнього руху, не був за кермом автомобіля, лише знаходився неподалік транспортного засобу. Працівникам поліції, які під`їхали до машини, він надав своє посвідчення водія, та наголошував, що автомобілем не керував, і тому не міг вчинити жодного правопорушення, однак оформлюючи постанову працівники поліції на його слова не реагували. 29 січня 2024 року він отримав поштовий лист із постановою про накладення адміністративного стягнення, яка є мало читабельна, винесена із численними порушеннями, зокрема оформлена не належним чином.

Оскаржувана постанова винесена відносно нього сторонньої особи, яка не була за кермом 22.01.2024 року і відповідно не являється суб`єктом адміністративного правопорушення, тому категорично не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського, так як вважає себе не винуватим, а оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також не відповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи та відсутністю складу адмінправопорушення.

Просить позов задовольнити та скасувати постанову серії БАД №141965 від 22.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судові витрати з відповідача не стягувати.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02.02.2024 року провадження у даній справі відкрито, розгляд справи призначений на 09 лютого 2024 року.

Розгляд справи відкладено на 21 лютого 2024 року, у зв`язку із клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи.

21 лютого 2024 року на адресу суду, від позивача ОСОБА_1 , надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності його адвоката Чернея В.П., заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про день час та місце розгляду справи відповідно до ст.268 ч.1 КАС України, причини неявки суду не повідомили.

Крім того, у строк встановлений судом відповідачем не надано відзив на позов, що згідно положень ч.4 ст.159 КАС України кваліфікується судом як визнання позову.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Учасники справи в судове засідання, призначене на 21 лютого 2024 року, не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевіряється на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції,

у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, судом встановлено, що згідно з постановою інспектора ВП № 2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області серії БАД № 141965 від 22.01.2024 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 22 січня 2024 року о 00 год.20 хв. в м. Хотині, по вул. Олімпійській керуючи транспортним засобом порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 (в`їзд заборонено), чим порушив п.84Б ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач заперечує факт вчинення ним вищезазначеного адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що автомобілем він керував.

У відповідності до п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправні рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обставини оскарження позивачем постанови у справі про адміністративні правопорушення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності своїх дій, в цій частині залишено без будь-якого на то реагування та, крім поданих позивачем матеріалів, суду не надано інших доказів на доведення законності складеної постанови, доведеності факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з цим, під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, інші докази до вказаної постанови не додані.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати її як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові (постанова Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340).

Разом з тим, суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів, згідно із ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи викладені обставини, суд переконаний, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відтак вимоги позивача суд знаходить такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293КУпАП скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Відповідно ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд враховує як розподілити між сторонами судові витрати, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В порядку ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судовий збір стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, так як відповідачем у справі виступала його посадова особа.

Однак, з врахуванням у позові клопотання позивача щодо не стягнення з відповідача судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за позивачем.

Керуючись ст.ст.77,243-245, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови серії БАД №141965 від 22.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії БАД №141965 від 22.01.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати, провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його постановлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області, місцезнаходження: 58000, м.Чернівці, вул.Головна,24, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40109079.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2024 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК