Справа № 440/9860/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/9860/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Лазебної А.В.

та представників сторін:

від позивача Кривенкова М.В.,

від відповідача Солоп І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Тапасья" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Приватне підприємство "Тапасья" (надалі - позивач, ПП "Тапасья") звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.05.2023 №5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2609558,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення податковим органом порядку проведення фактичної перевірки. На переконання позивача, особливістю фактичної перевірки є контроль за дотриманням суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (дату перевірки), тоді як перевірка господарської діяльності платника податків за минулий період носить характер документальної перевірки. Крім того, позивач зауважив, що наказ про проведення фактичної перевірки не містив вказівки на підставу для її призначення, а тому дії податкового органу щодо проведення перевірки є протиправними та не утворюють правових наслідків, в результаті чого спірне податкове повідомлення-рішення належить визнати протиправним та скасувати.

Також позивач звертав увагу на те, що спірним податковим повідомленням-рішенням ПП "Тапасья" безпідставно притягнуто до фінансової відповідальності шляхом застосування штрафу у розмірі 150% від суми реалізованих товарів, оскільки за фактичних обставин справи не було повторності вчинення позивачем податкового правопорушення.

Окрім того, позивач зазначив, що за період з вересня 2022 року по квітень 2023 року ПП "Тапасья" у повному обсязі сплатило акцизний податок, а тому незазначення у фіскальних чеках цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не призвело до заниження податкових зобов`язань.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /т. 1, а.с. 197-200/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість спірного рішення, зазначивши, що вчинення платником податків порушення вимог податкового законодавства підтверджено матеріалами фактичної перевірки. Звертав увагу на те, що уповноважена особа платника податків допустила посадових осіб податкового органу до проведення фактичної перевірки, проти її проведення не заперечувала, наказ про призначення фактичної перевірки позивачем не оскаржений. Щодо суті вчиненого порушення відповідач зазначив, що фактичною перевіркою встановлено реалізацію позивачем підакцизних товарів без зазначення у фіскальних чеках обов`язкового реквізиту: цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку, що є порушенням вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (надалі - Закон №265/95-ВР); загальна сума реалізованих товарів - 1736305,95 грн. Також перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР в частині незазначення у фіскальному чеку коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД підакцизного товару. Відповідальність за вчинені порушення передбачена статтею 17 Закону №265/95-ВР.

3. Процесуальні дії у справі, заяви учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 19.09.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

19.09.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у позовній заяві /т. 2, а.с. 1-9/. Додатково зазначила, що відповідачем помилково розраховано загальну суму реалізованих підакцизних товарів (алкогольних напоїв), оскільки згідно додатків до акта перевірка така сума складає 1199527,85 грн замість 1736305,95 грн.

Відповідач у додаткових поясненнях від 14.11.2023 зазначив, що сума 1199527,85 грн розрахована на підставі фіскальних чеків за 2023 рік, тоді як за 2022 рік загалом реалізовано підакцизних товарів на суму 536778,10 грн, що загалом становить 1736305,95 грн /т. 2, а.с. 36/.

Представник позивача у ході розгляду справи неодноразово надавала додаткові пояснення щодо безпідставності обчислення суми реалізованих підакцизних товарів на підставі бази даних СОД РРО /т. 2, а.с. 14-17, 31-35, 41-43, 48-50/. Крім того, у поясненнях від 05.10.2023 представник позивача звертала увагу на те, що у додатках до акта перевірки, що є витягом з СОД РРО, безпідставно враховані товари, що не відносяться до підакцизних, на суму 435086,50 грн.

У судовому засіданні 06.12.2023 суд заслухав пояснення свідка - головного державного інспектора Головного управління ДПС у Полтавській області Литвин В.Ф.

Представник відповідача у поясненнях від 04.01.2024 звертав увагу на те, що штраф у розмірі 150% від вартості реалізованих підакцизних товарів застосований з огляду на повторність вчинення позивачем того самого податкового правопорушення, про що свідчить акт від 10.05.2023 №4972/16/31/РРО/42604176 /а.с. 65-66/. Також представник відповідача зазначив, що на підставі копій розрахункових документів загальна сума реалізованих алкогольних напоїв без зазначення марки акцизного податку становить 1312522,50 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/9862/23.

Представник позивача у ході судового розгляду справи наполягала на задоволенні позовних вимог, а представники відповідача просили відмовити у задоволенні позову повністю.

Обставини справи

ПП "Тапасья" у визначеному законом порядку зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 42604176, перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДПС у Полтавській області.

Позивач здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11) у магазині "Горілка", розташованому за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Героїв АТО, 118.

08.05.2023 Головним управління ДПС у Полтавській області виданий наказ №1174-П, яким визначено провести з 08.05.2023 фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків ПП "Тапасья" за місцем фактичного провадження діяльності за період з 25.05.2022 по дату закінчення перевірки у встановленому ПК України порядку /т. 1, а.с. 209/.

Того ж дня на підставі наказу від 08.05.2023 №1174-П посадовим особам податкового органу видані направлення на перевірку №№ 2112, 2113 /т. 1, а.с. 208, у т.ч. зі звороту/.

08.05.2023 о 15:25 посадовими особами Головного управління ДПС у Полтавській області Чепурко Т.М., особі, що проводить розрахунки у магазині "Горілка" ПП "Тапасья", вручено копію наказу про проведення фактичної перевірки, копії направлень на перевірку, пред`явлені службові посвідчення та на цій підставі розпочато фактичну перевірку, про що зазначено у бланку направлень /т. 1, а.с. 208/.

Результати перевірки оформлені актом від 11.05.2023, що зареєстрований у податковому органі 12.05.2023 за №5002/16/31/РРО/42604176 /т. 1, а.с. 206/, у якому відображено факт порушення позивачем вимог:

пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР - проведення розрахункових операцій через РРО зі створення у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій та видачею в обов`язковому порядку розрахункового документа встановленої форми та змісту під час продажу алкогольних напоїв: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит: "цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер)" на алкогольні напої згідно електронних копій розрахункових документів, що подаються до контролюючого органу по дротових або бездротових каналах зв`язку та містяться в базі даних СОД РРО; фіскальні чеки не відповідають вимогам до розрахункових документів за формою та змістом; загальна сума розрахункових операцій, проведених без створення та видачі відповідних розрахункових документів встановленої форми та змісту становить 1736305,95 грн;

пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР - проведення розрахункових операцій через РРО для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме - 18.11.2022 о 17:56 (чек №4728) реалізовано пиво "Гелон", 1,5 л вартістю 50,00 грн, код УКТ ЗЕД у чеку відсутній.

30.05.2023 на підставі зазначеного вище акта перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано податкове повідомлення-рішення №5 про застосування до ПП "Тапасья" штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2609558,93 грн /т. 1, а.с. 204-205/.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.

Зокрема, згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

А відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 цієї статті, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України, у силу підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

У силу пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до пунктів 1, 7 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

7) триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність податкового повідомлення-рішення податкового органу про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Закону №265/95-ВР, прийнятого за результатами фактичної перевірки.

Виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність такого рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, а саме, чи прийнято це рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з таких міркувань.

Щодо доводів позивача про відсутність у контролюючого органу правових підстав для проведення фактичної перевірки позивача, оскільки наказ відповідача від 08.05.2023 №1174-П "Про проведення фактичної перевірки" не містив та не доводив наявність визначених у пп. 80.2.2, 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України підстав для проведення фактичної перевірки ПП "Тапасья", суд враховує таке.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин, зокрема і у сфері контролю щодо дотримання норм законодавства з питань порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій.

Тобто норма пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" покладені на відповідача. Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54. пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема, контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; здійснюють інші функції, визначені законом.

Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкта з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду: від 29.06.2023 у справі №140/760/22, від 05.04.2023 у справі №200/1354/21-а, від 11.01.2023 у справі №160/2357/21, від 08.12.2022 у справі №140/2889/21, від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 20.03.2018 у справі №820/4766/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16 та є сталою практикою Верховного Суду, сформованою за наслідком вирішення спорів з подібним складом правовідносин.

Дослідивши залучену до матеріалів справи копію наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 08.05.2023 №1174-П "Про проведення фактичної перевірки" суд встановив, що підставою для призначення та проведення фактичної перевірки позивача зазначено здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, що відповідає приписам підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України та є самостійною підставою для проведення фактичної перевірки.

З урахуванням наведеного, суд визнає помилковими доводи позивача про відсутність правових підстав для проведення фактичної перевірки ПП "Тапасья" та невідповідність наказу про призначення такої перевірки вимогам ПК України.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.07.2023 у справі №460/2663/22 суд відхиляє, оскільки спірні відносини не є співставними. Таке, як слідує зі змісту згаданої постанови, наказ податкового органу про призначення фактичної перевірки, що був предметом розгляду у справі №460/2663/22, містив лише загальне посилання на положення пунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, без конкретизації підстави призначення перевірки.

Водночас у цій справі суд вище встановив, що наказ Головного управління ДПС у Полтавській області від 08.05.2023 №1174-П "Про проведення фактичної перевірки" містить посилання на підставу проведення перевірки - здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань, зокрема, здійснення платником податків розрахункових операцій.

Посилання представника позивача на приписи пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України та постанову Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №520/1956/21 у контексті спірних відносин суд визнає хибними, оскільки вони стосуються підстав для звільнення від відповідальності у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, тобто є нерелевантними щодо спірних відносин.

Водночас суд звертає увагу на те, що за змістом пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отож застосування штрафних (фінансових) санкцій за здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв було передбачено навіть на період дії карантину.

До того ж, Законом України від 12.05.2022 №2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" пункт 69-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України викладено у новій редакції, де абзацом вісімнадцятим передбачено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Щодо посилань представника позивача на неналежність у якості доказів додатків до акта перевірки у формі таблиці з бази даних відповідача, суд виходить з такого.

У силу пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Згідно з пунктом 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Як визначено у підпункті 72.1.1.4 підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів. Для цілей цього підпункту терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

У статті 2 Закону №265/95-ВР визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну; реєстрація електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків - це: а) присвоєння реєстратором розрахункових операцій у процесі виконання ним фіскальних функцій фіскального номера електронному розрахунковому документу, електронному фіскальному звіту та електронному фіскальному звітному чеку, що створені таким реєстратором розрахункових операцій, із збереженням даних щодо виконання розрахункової операції у фіскальній пам`яті таких реєстраторів розрахункових операцій; б) присвоєння програмним забезпеченням фіскального сервера контролюючого органу фіскального номера електронному розрахунковому документу, електронному фіскальному звіту та електронному фіскальному звітному чеку, що створені програмними реєстраторами розрахункових операцій, із збереженням даних щодо виконання розрахункової операції у системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій; електронний розрахунковий документ - це: а) документ, створений реєстратором розрахункових операцій, який переведено у фіскальний режим роботи, у момент проведення розрахункової операції, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити розрахункового документа за встановленою формою; б) документ, створений програмним реєстратором розрахункових операцій у момент проведення розрахункової операції та зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу із присвоєнням йому фіскального номера фіскальним сервером контролюючого органу або присвоєнням йому фіскального номера із діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити розрахункового документа за встановленою формою.

Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 №1057, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.10.2012 за №1743/22055, затверджено Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України, а також Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій.

У пункті 1.2 Порядку передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України визначено, що система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання і збору даних РРО для Державної податкової служби України; система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

Відповідно до пункту 1.7 названого Порядку суб`єкти господарювання, які використовують ПРРО, повинні передавати до органів ДПС по дротових або бездротових каналах зв`язку інформацію у формі електронних копій розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків та іншу інформацію, необхідну для обліку роботи ПРРО фіскальним сервером контролюючого органу, яка створюється засобами таких ПРРО.

Пунктами 2.1, 2.2 Порядку визначено, що СЗЗД РРО базується на технології зберігання і збору даних РРО для органів ДПС, розробленої Національного банку. Складовими компонентами СЗЗД РРО, яка використовує таку технологію, є: РРО з КСЕФ; РРО, що друкують контрольну стрічку з модемом; інформаційні еквайри; ЦКММ; ЦІ МБ РРО; комплекс первинної обробки даних РРО, який забезпечує декриптування і перевірку контрольно-звітної інформації, що формується РРО, та оперативне збереження зазначеної інформації для подальшої передачі до СОД РРО.

СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами НСМЕП.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами представника відповідача, що вся інформація, яка зазначається у фіскальному чеку, технічно дублюється в електронній копії, що надходить до податкового органу.

При цьому СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані РРО.

У контексті наведеного суд також враховує, що позивач у позовній заяві не заперечував факт того, що ПП "Тапасья" у спірний період дійсно реалізовувало алкогольні напої без зазначення у фіскальних чеках обов`язкового реквізиту - цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.

Тож використання податковим органом під час проведення перевірки даних СОД РРО ґрунтується на вимогах чинного законодавства та є правомірним.

Стосовно суті виявленого порушення, суд встановив такі обставини.

За висновком податкового органу, позивач порушив вимоги пунктів 1, 2 та 11 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Суть порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР полягає в тому, що позивач реалізовував алкогольні напої без зазначення у фіскальних чеках цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.

Верховний Суд у справі №500/6845/21 (постанова від 02.02.2023) зауважив, що пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак, її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

У цій справі позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених як пунктом 1, так і пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Позиція контролюючого органу, фактично, полягає в тому, що відсутність обов`язкових реквізитів у фіскальних чеках з продажу алкогольних напоїв без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку згідно з Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженим наказом Міністерством фінансів України від 21.01.2016 №13 (зі змінами) (далі Положення №13) тягне за собою неприйнятність такого документа як розрахункового, тобто, свідчить, що розрахункова операція проведена без роздрукування розрахункового документа і без видачі такого покупцю, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктами 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, і є підставою для притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 цього Закону.

При цьому у ході проведення фактичної перевірки відповідач не встановив випадків непроведення розрахункових операцій через РРО чи проведення їх на неповну суму покупки.

Тож посилання відповідача у акті перевірки на порушення позивачем приписів пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР є безпідставним, оскільки безпосередній зміст обов`язку платника податку, який визначений у цьому пункті, полягає у тому, щоб усі розрахункові операції відбувалися саме із застосуванням РРО і на повну суму покупки.

Водночас наведене не впливає на притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР з огляду на встановлене у ході фактичної перевірки порушення позивачем вимог 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Так, обов`язок, передбачений цим пунктом, полягає в тому, що суб`єкт господарювання зобов`язаний надавати особі в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.

Відповідно до статті 8 Закону №265/95-ВР форма, зміст та порядок ведення розрахункових документів, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій при здійсненні операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Національним банком України.

Положенням №13 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено форму і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення №13 визначено, що фіскальний чек обов`язково має містити такий реквізит, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (рядок 9).

Згідно з пунктом 3 розділу І цього Положення установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Отже Закон №265/95-ВР встановлює безпосередній зміст обов`язку суб`єктів господарювання і порядок його виконання, а Положення №13 форму його реалізації (форму і зміст документів, які є складовими звітності).

Верховний Суд у вищезгаданій постанові від 02.02.2023 у справі №500/6845/21 зробив висновок, що за змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення №13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Застосовуючи цей висновок до правовідносин, які виникли у цій справі, суд зазначає, що відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання платником акцизного податку, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Позивач у ході розгляду справи у суді, на виконання приписів частини першої статті 9, частини першої статті 77 КАС України, не спростував доводи податкового органу про відсутність у фіскальних чеках з продажу алкогольних напоїв обов`язкового реквізиту - цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.

Навпаки, як вже згадував суд вище, у позовній заяві ПП "Тапасья" не заперечувало обставин відсутності згаданого реквізиту у фіскальних чеках, тобто фактично визнало наявність відповідного порушення.

Послання позивача на сплату акцизного податку за спірний період не нівелюють факт вчинення ним вищеописаного порушення вимог пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Водночас суд врахував доводи позивача про помилкове обчислення податковим органом загальної суми, на яку ПП "Тапасья" реалізувало алкогольні напої без зазначення у фіскальних чеках цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.

На вимогу суду відповідач здійснив перерахунок такої суми та у поясненнях від 25.01.2024 зазначив, що загальна сума становить 1312522,50 грн /т. 2, а.с. 93-94/.

Стосовно доводів представника позивача про те, що згідно наданої разом з актом перевірки таблиці загальна сума реалізованих товарів становить 1199527,85 грн представник відповідача у додаткових поясненнях від 14.11.2023 зазначив, що вказана сума обчислена виключно за 2023 рік /т. 2, а.с. 36/.

Щодо доводів представника позивача про неправомірність обчислення суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 150% від суми, на яку реалізовано алкогольні напої без зазначення у фіскальних чеках цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку, суд встановив такі обставини.

Повторність вчинення позивачем порушення вимог пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР відповідач пов`язував з виявленим під час попередньої перевірки ПП "Тапасья" аналогічним порушенням, за яке до позивача застосований штраф у розмірі 100 відсотків вартості проданих товарів, про що Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.05.2023 №5 /т. 2, а.с. 72-73/.

Правомірність податкового повідомлення-рішення від 30.05.2023 №5 була предметом судового розгляду у справі №440/9862/23.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №440/9862/23 (з урахуванням ухвали цього суду від 11.12.2023) визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.05.2023 №5 в частині застосованої суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 862371,75 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено /т. 2, а.с. 96-97/.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

У судовому засіданні 25.01.2024 представник відповідача звертав увагу на те, що у справі №440/9862/23 суд відмовив у задоволенні позову ПП "Тапасья" в частині застосування штрафу за перше порушення у розмірі 254,00 грн.

Суд, відмовляючи у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у цій справі, врахував, що повний текст рішення суду у справі №440/9862/23 складено 11.12.2023, рішення в частині відмови у задоволенні позову позивачем не оскаржене.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про правомірність доводів відповідача щодо наявності підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 150%.

Водночас зважаючи на те, що у ході судового розгляду справи підтверджено помилковість визначення відповідачем загальної суми, на яку позивач реалізував алкогольні напої без зазначення марки акцизного податку (1312522,50 грн замість 1736305,95 грн), суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.05.2023 №5 належить визнати протиправним та скасувати в частині застосування до ПП "Тапасья" штрафних санкцій у розмірі 635675,18 грн ((1736305,95 грн х 150%) - (1312522,50 грн х 150%) = 635675,18 грн).

Щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5100,00 грн, суд врахував, що позивач у ході розгляду справи жодним чином не спростував обставин вчинення порушення у цій частині.

Натомість зібраними у справі письмовими доказами підтверджено, що ПП "Тапасья" 18.11.2022 о 17:56:14 реалізувало пиво "Гелон" 1,5 л вартістю 50,00 грн без зазначення у чеку №4728 коду УКТ ЗЕД товару, що є порушенням вимог пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР /т. 1, а.с. 207/.

Відповідальність за це порушення передбачена пунктом 7 статті 17 Закону №265/95-ВР у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 грн.

Отож в цій частині податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.05.2023 №5 є правомірним і обґрунтованим, а позовні вимоги ПП "Тапасья" - безпідставними.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, як визначено частиною першою цієї статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на встановлені вище фактичні обставини справи та беручи до уваги норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПП "Тапасья" частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 26840,00 грн, що підтверджено платіжними інструкціями від 10.07.2023 №494 /т. 1, а.с. 179/, від 25.07.2023 №532 /т. 1, а.с. 184/. Вказана суму судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету, що підтверджено виписками /т. 1, а.с. 179, 185/.

Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ПП "Тапасья" задоволені частково, на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 6538,09 грн.

Інгі судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Тапасья" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.05.2023 №5 в частині застосування до Приватного підприємства "Тапасья" штрафних санкцій у розмірі 635675,18 грн (шістсот тридцять п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень вісімнадцять копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного підприємства "Тапасья" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6538,09 грн (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень дев`ять копійок).

Позивач: Приватне підприємство "Тапасья" (; вул. Героїв АТО, 116, корп. 2, кв. 36, м. Полтава, Полтавська область, 36023).

Відповідач: Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192; вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.02.2024.

Суддя О.О. Кукоба