Справа № 280/1552/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

21 лютого 2024 рокуСправа № 280/1552/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 )

до Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (69033, м.Запоріжжя, Оріхівське шосе, буд.10-а, )

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (далі третя особа), в якому позивач просить суд наказ Департаменту патрульної поліції (ІКЮО 40108646, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. № 3) № 63 від 31.01.2024 про застосування до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місцезнаходження як ВПО: АДРЕСА_2 ) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції визнати протиправним та скасувати в повному обсязі з моменту винесення.

19 лютого 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

1.1 заборонити Комунальному некомерційному підприємству «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (ІКЮО 05498909, місцезнаходження: 69600, м. Запоріжня, Оріхівське шосе, буд. № 10-А) передавати біологічне середовище (сечу), яке було 21.12.2023 відібране в ході огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місцезнаходження як ВПО: АДРЕСА_2 ) будь-якій особі, за виключенням випадків його передачі для проведення дослідження на замовлення чи за попереднім погодженням ОСОБА_1 або для проведення судової експертизи на виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду про призначення судової експертизи по цій адміністративній справі;

1.2. заборонити Комунальному некомерційному підприємству «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (ІКЮО 05498909, місцезнаходження: 69600, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, буд. № 10-А) знищувати біологічне середовище (сечу), яке було 21.12.2023 відібране в ході огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місцезнаходження як ВПО: АДРЕСА_2 ) після закінчення строку її зберігання до моменту набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по цій адміністративній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що біологічне середовище (сеча) було відібране у позивача 21.12.2023 у 2 (дві) ємкості, 1 (одна) з яких зберігається у Третьої особи і, відповідно, строк його зберігання Третьою особою закінчується 20.03.2024. Вказує, що позивач категорично заперечує вживання наркотиків, у зв`язку з чим, разом з поданням адміністративного позову, заявив суду клопотання про проведення судово-медичної експертизи на предмет виявлення у відібраному в ньому контрольному зразку біологічного середовиза (сечі) синтетичного психостимулятору А-PVP (альфа-піролідинопентіофенон).

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти.

Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами 1, 4, 5 та 6 ст.154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі №640/6840/20, яка враховуються судом апеляційної інстанції в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №826/14951/18 та від 28.10.2020 року у справі № 140/2474/20.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що він категорично заперечує вживання наркотиків, у зв`язку з чим, разом з поданням адміністративного позову, заявив суду клопотання про проведення судово-медичної експертизи на предмет виявлення у відібраному в ньому контрольному зразку біологічного середовиза (сечі) синтетичного психостимулятору А-PVP (альфа-піролідинопентіофенон).

Таким чином, за твердженням позивача, наявні підстави для забезпечення позову шляхом заборони Комунальному некомерційному підприємству «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради передавати біологічне середовище (сечу), яке було 21.12.2023 відібране в ході огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 будь-якій особі, за виключенням випадків його передачі для проведення дослідження на замовлення чи за попереднім погодженням ОСОБА_1 або для проведення судової експертизи на виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду про призначення судової експертизи по цій адміністративній справі; заборони Комунальному некомерційному підприємству «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради знищувати біологічне середовище (сечу), яке було 21.12.2023 відібране в ході огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 після закінчення строку її зберігання до моменту набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по цій адміністративній справі.

Водночас, конкретних фактів порушення прав та інтересів позивача, в заяві про забезпечення позову не наведено, йдеться лише про ймовірність та припущення можливого настання таких порушень без посилання на конкретні факти.

Крім того, в заяві про забезпечення адміністративного позову не наведено обґрунтувань порушення прав позивача із обов`язковим підтвердженням цього відповідними доказами.

Суд зазначає, що наведені позивачем доводи в обґрунтування заяви про забезпечення позову не свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, суд звертає увагу, що вагомих доводів таких наслідків в разі незастосування заходів забезпечення позову не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 15-днів з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова