Справа № 320/7130/24
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 лютого 2024 року м. Київ № 320/7130/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та просить суд:

визнати незаконною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо незняття арешту з майна боржника, з його банківських рахунків та вилучення інформації з реєстру боржників відносно ОСОБА_1 допущено в рамках виконавчого провадження № 57339960 (виконавчий збір), ВП № 57539924 (виконавчі витрати) та ВП № 32305241 (виконавчий напис нотаріуса);

зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області зняти арешт з усього нерухомого майна, з усіх банківських рахунків ОСОБА_1 накладених в рамках виконавчого провадження № 57539960 (виконавчий збір), ВП № 57539924 (виконавчі витрати) та ВП № 32305241 (виконавчий напис нотаріуса), шляхом вилучення записів з державного реєстру заборон відчудження об"єктів нерухомого майна за номерами 12443037, 12443044, 28657272 (спеціальний розділ);

зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вилучити інформацію з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 внесеного в рамках виконавчого провадження № 57539960 (виконавчий збір), ВП № 57539924 (виконавчі витрати).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 КАС України; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам КАС України.

Так відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У ч. 2 ст. 122 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено ст. 287 КАС України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З позовної заяви вбачається, що 29.02.2012 був вчинений виконавчий напис нотаріуса № 1047 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_1 .

Віповідачем було відкрито ВП № 32305241 з виконання виконавчого напису нотаріуса №1047.

23.10.2018 державним виконавцем у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (заява стягувача про повернення виконавчого документа по ВП № 32305241).

Виконавчий напис нотаріуса № 1047 був переданий на виконання приватному виконавцю Говорову П.В., який відкрив ВП № 57920891, яке в подальшому було закрито, а всі арешти зняті, на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва (справа 752/2443/19).

Головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито ВП № 57539960 (виконавчий збір) та ВП № 57539924 (виконавчі витрати).

Також в межах зазначений виконавчих проваджень було накладено арешт на майно, банківські карти позивача, а також внесено інформацію про позивача до реєстру боржників.

04.12.2018 ВП № 57539960 завершено у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

29.04.2020 ВП № 57539924 завершено у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

21.12.2021 Голосіївським районним судом м. Києва було винесено рішення у справі 752/2443/19, яким визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1047, вчинений 29.02.2012.

На думку позивача, накладений арешт у мехаж виконавчого провадження № 57539960 (виконавчий збір), ВП № 57539924 (виконавчі витрати) та ВП № 32305241 (виконавчий напис нотаріуса) мав бути знятий, а також інформація, що міститься в реєстрі боржників вилучена.

Тобто події, що слугували для звернення до суду відбувались у 2021 році, однак до суду позивач звернувся лише у листопадні 2023 року.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі Мельник проти України).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку до дати звернення з позовною заявою.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернутись до суду.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження рішення, дії чи бездіяльності у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Окрему увагу необхідно акцентувати на тому, що при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі № 473/653/17 (ЄДРСРУ № 74991952).

Таким чином позивачем порушено строк звернення до суду, однак обгрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду не надано.

Суд вважає, що поновлення строку звернення до адміністративного суд має супровождуватись наявністю сукупності належних доказів, які вказують на обгрунтовану підставу та поважність причин звернення до суду з пропуском визначеного строку.

Крім того, з матеріалів поданого позову вбачається, що позивач звертався до органів виконавчої служби щодо зняття арешту з його майна у вересні 2023 року, відповідь на яке надавалось Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Відділу примусового виконання рішень Центрального міжрегіонального управління міністерсва юстиції (м.Київ), яке і має бути відповідачем у справі.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Таким чином позивачу необхідно уточнити склад учасників справи та відповідно позовні вимоги.

Частиною 3 ст. 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Положеннями абзацу 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 3 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн).

Частиною 1 ст. 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до Закону України Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2023 - 2 684,00 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (п. 1 ч. 3 ст. 9 Закону № 3674-VI).

Як вбачається з матеріалів поданого адміністративного позову, позивач не подано до суду доказів сплати судового збору.

З урахуванням того, що позивач звернувся до суду у 2023 році (дата поштового відправлення), а також заявлено вісімі вимог немайнового характеру, йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 8 588,80 грн (1 073,60 грн х 8).

Суд звертає увагу позивача на те, що інформацію щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подачі до суду обгрунтованого клопотання з посиланням на письмові докази щодо пропуску десятиденного строку звернення до адміністративного суду, подати уточнену позовну заяву, в якій уточнити склад учасників справи та позовні вимоги, а також докази сплати судового збору у розмірі 8 588,80 грн.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Київській області в особі управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною бездіяльність - залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подачі до суду обгрунтованого клопотання з посиланням на письмові докази щодо пропуску десятиденного строку звернення до адміністративного суду, подати уточнену позовну заяву, в якій уточнити склад учасників справи та позовні вимоги, а також докази сплати судового збору у розмірі 8 588,80 грн.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Головенко О.Д.