Справа № 520/2535/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.

22 лютого 2024 р. Справа № 520/2535/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення шкоди, -

В с т а н о в и в:

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо невиплати йому суми належної пенсії за період з 01.01.20212 року по 01.08.2021 року у розмірі 33.100,34 грн;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на свою користь 33.100,34 грн у відшкодування шкоди, заподіяної його неправомірними діями.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 7 місяців, у період з січня по липень 2021 року він отримував пенсію в розмірі 8.526 грн, а в серпні 2021 року отримав в розмірі 13.254,62 грн, й, таким чином, за означений період недоотримав гроші в розмірі 33.100, 14 грн (13.254,62 грн 8.526 грн х 7 місяців). Позивач зазначає, що всупереч сталої судової практики, відповідач безпідставно знизив відсотковий розмір, з якого обраховується розмір пенсії з 90% до 70%.

Згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року у справі № 520/4799/21 01.07.2021 року управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області проведено заміну та видало нове посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році», категорії 2, серії А № 004111.

Відзив ГУ ПФУ в Харківській області на адміністративний позов ОСОБА_1 до суду першої інстанції не надходив.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Так, судовим рішенням визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 до 70% грошового забезпечення у період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року.

ГУ ПФУ в Харківській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року з урахуванням 91% грошового забезпечення та встановленої до основного розміру пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволені вимог адміністративного позову в іншій частині ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що зміни у ст. 13 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII) відбулися вже після призначення позивачу пенсії, відтак у відповідача були відсутні підстави до зменшення відсоткового розміру пенсії до 70%. Судовим рішенням від 14.06.2021 року у справі № 520/4799/21 встановлено протиправність визнання необґрунтовано і виданим ОСОБА_1 посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році», категорії 2, серії НОМЕР_1 . Оскільки нарахування позивачу коштів у сумі 33.100,34 грн сторонами не доведено та доказів вказаного матеріали справи не містять, судом відмовлено у задоволені вимог ОСОБА_1 стосовно стягнення з відповідача заподіяної шкоди. Суд з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України задовольнив позовні вимоги в означений вище спосіб.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Харківській області просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що після проведення перерахунку пенсії позивача на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 норма пенсії становила 91% грошового забезпечення. На підставі листа управління праці та соціального захисту населення адміністрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 24.12.2020 року № 7772/09 щодо визнання необґрунтовано виданим посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році», категорії 2, серії НОМЕР_1 , з 01.01.2021 року припинено виплату надбавки та встановлено основний розмір пенсії 70%. У вересні 2021 року позивачем подано особисту заяву та посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році», категорії 2, серії НОМЕР_2 від 01.07.2021 року. З 01.08.2021 року пенсійним органом перераховано пенсію позивача з урахуванням 91% грошового забезпечення та до основного розміру встановлено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивачу встановлено 01.07.2021 року, підстави для перерахунку пенсії за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Згідно із ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Судовим розглядом справи встановлено, що 17.02.2002 року Харківською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 2, серії НОМЕР_1 , оскільки під час проходження служби у період часу з 20.07.1986 року по 26.07.1986 року перебував в 30-километровій Чорнобильській зоні в числі учасників ліквідації аварії на ЧАЕС (обставини, встановлені рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/4799/21, що набрало законної сили 15.07.2021 року).

18.11.2008 року позивач ОСОБА_1 був звільнений у відставку на підставі ст. 65 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114.

З 19.11.2008 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як отримувач пенсії за вислугу років, яка призначена в порядку та на умовах Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), в розмірі 90% грошового забезпечення, календарна вислуга років 32 роки.

Пункт «а» частини 1 ст. 13 Закону № 2262-XII в редакції, що була чинною на час призначення позивачу пенсії, встановлював, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-XII, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Стаття 11 Закону № 2262-XII встановлювалось, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» вказаного Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI внесено зміни у ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визначено, що особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається в розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

22.05.2008 року Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року відновлено дію ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому позивач ОСОБА_1 , як потерпілий від Чорнобильської катастрофи категорії 2, мав право на отримання додаткової пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, з 04.08.2013 року норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розміри виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було встановлено в п.13 зазначеної постанови для осіб які належать до 2 категорії з 01.01.2012 року - 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.07.2012 року - 18% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 24.04.2014 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року № 112 в розмірі 170,82 гривні.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким текст ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладений у такій редакції:

«Особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що позивач ОСОБА_1 , що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 2, має право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 91% розміру грошового забезпечення (вислуга років 20, звільнення за віком = 55% + 12 років х 3% = 36%) та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01.01.2021 року, з триманням листа управління праці та соціального захисту населення адміністрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 24.12.2020 року № 7772/09 стосовно необґрунтованої видачі позивачу посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕНС у 1986 році», категорії 2, серії НОМЕР_1 , відповідачем припинена виплата ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зменшений відсотковий розмір пенсії з 90% до 70%.

Що стосується зменшення відсоткового розміру пенсії позивача, колегія суддів зазначає, що Законом України від 27.03.2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (ч. 23) у частині другій статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цифри « 80» замінені цифрами « 70».

16.10.2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила рішення у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № 11-198заі19), предметом спору в якій є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом № 2262-XII.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами ст. 63 Закону № 2262-XII, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 (у справі, що розглядається. - постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції») та від 21.02.2018 року № 103, тому застосування ст. 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Колегія суддів зауважує, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» відповідно до ст. 63 Закону № 2262-XII на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсотковий розмір грошового забезпечення, яке враховувалося для перерахунку пенсії позивача, пенсійним органом не змінювалося і становив 91% грошового забезпечення.

При цьому, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Харківській області не зазначило правових підстав для прийняття рішення про зменшення відсоткового розміру пенсії позивача, що була призначена останньому у 2008 році.

Що стосується припинення виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», колегія суддів зазначає, що пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1129 «Про внесення зміни до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551» Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям наказано провести до 1 січня 2021 року заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень.

Пунктом 11 означеної вище постанови визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про відмову у видачі посвідчення може бути оскаржено у судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року, що набрало законної сили 15.07.2021 року, задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , зокрема про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян Харківської обласної державної адміністрації (п.п. 1.3.2, 1.3.3 протоколу № 9 від 20.11.2020 року) щодо визнання необґрунтовано виданим 17.12.2002 року Харківською ОДА ОСОБА_1 посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році», категорії 2, серії НОМЕР_1 .

01.07.2021 року Харківською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 видано посвідчення нового зразку «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986» році, категорії 2, серії НОМЕР_3 , яке у вересні 2021 року позивачем надано до пенсійного органу.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у відповідача підстав для припинення з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року виплати позивачу додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі листа Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, оскільки дана установа не має статусу регіонального органу в розумінні постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», тобто органу, який має повноваження видати посвідчення або відмовити громадянину у його видачі.

Згідно із ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не повинен виходити за межі цих вимог (постанова Верховного Суду від 19.02.2019 року у справі № 824/399/17-а).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог позивача ОСОБА_1 , оскільки зміст позовної заяви останнього дає підстави для висновку, що суттю спору у справі, що розглядається, є протиправність дій відповідача як по зниженню відсоткового розміру пенсії, так і невиплати у період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги висновки колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Колегія суддів не вбачає підстав, визначених КАС України, для задоволення клопотання ГУ ПФУ в Харківській області про зупинення дії рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 року.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило