Справа № 488/4915/23
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4915/23
Провадження № 2-а/488/19/24 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Селіщевої Л.І., розглянувши у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Сафронов Ю.І., звернулася до суду із даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказала, що постановою серії АА № 00014189 від 25.10.2023 р., винесеною заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 , вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за якою на неї був накладений штраф у розмірі 8 500,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 24.10.2023 р. о 20 год. 28 хв., за адресою Р-60, км 165+000, Полтавська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , і ОСОБА_1 як відповідальна особа, допустила рух цього транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,4% (1,344 тони), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або менше.

Вказану постанову позивач вважає безпідставною і такою, що була винесена з порушенням діючого законодавства через те, що за договором оренди транспортних засобів від 02.05.2022 р. за № 02/05-22-ОТЗ ТОВ «НТК ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ», керівником якого є позивачка, з 02.05.2022 р. передав транспортні засоби: вантажний сідловий тягач марки MAN TGX 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп-самоскид REISCH RHKS-35/24AL, в оренду ТОВ «Снігурівський колос» строком до 31.12.2024 р. Таким чином, належним користувачем та особою, яка є відповідальною за правопорушення, є саме ТОВ «Снігурівський колос».

Крім цього, позивач посилалася на те, що посадова особа, що виносила вказану постанову не мала можливості достеменно встановити перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, оскільки транспортний засіб MAN TGX 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , за своїми технічними характеристиками, є тягачем і може перевозити вантажі лише у з`єднанні з іншим транспортним засобом напівпричепом, і у них не може бути п`ять осей (як зазначено в оскаржуваній постанові). При цьому прилад фіксації всупереч п.п. 4,5 п. 15 Порядку № 1174, взагалі не зафіксував державний номерний знак напівпричепу, а посадова особа відповідача не відобразила дані про нього в оспорюваній постанові.

Відсутність у постанові даних про напівпричеп, який використовувався разом із тягачем, впливає на повноту інформації та вірність обчислень щодо вагових параметрів транспортного засобу, та відповідно на наявність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Щодо строку звернення до суду із даним позовом, позивачка пояснила, що оспорювана нею постанова у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху була винесена в автоматичному режимі, у її відсутність, тому в силу положень ст.ст. 289, ч. 2 ст. 291 КУпАП та ч. 2 ст. 286 КАС України, строк її оскарження складає 10 днів з дня її отримання. Позивачка отримала корпію оскаржуваної постанови 07.11.2023 р. і звернулась до суду у встановлений законом строк.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просила:

-скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АА № 00014189 від 25.10.2023 р., винесену заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 ;

-закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 13.12.2023 р. було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, була направлена відповідачу та роз`яснено його право подати відзив та заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив, у якому заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що позивачка була обґрунтовано притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, і винесена відносно неї постанова у повній мірі відповідає вимогам діючого законодавства та містить усі передбачені законом відомості. В інформаційній картці автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, містяться усі необхідні відомості, які підтверджують перевищення параметрів габаритно-вагового контролю.

Доводи позивачки про відсутність у постанові відомостей про марку, модель та реєстраційний номер причепу є безпідставними, оскільки на фото, розміщеному на сайті Укртрансбезпеки за посиланням, що вказане в оспорюваній позивачкою постанові, вбачається, що у момент зважування зафіксований і тягач, і приєднаний до нього причеп. Також, в інформаційній картці автоматичного пункту габаритно-вагового контролю та постанові транспортний засіб тягач був зафіксований саме з напівпричепом, і це видно по кількості вказаних в інформаційній картці та постанові осей (2 осі має тягач та 3 причеп). Твердження, що не було визначено відстань між осями причепу та навантаження на його осі не відповідає дійсності, оскільки уся ця інформація вказана у постанові.

Також представник відповідача посилався на те, що саме позивачка є суб`єктом відповідальності за дане правопорушення, оскільки відомості про користувача транспортного засобу не були внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі ЄДРТЗ). При цьому позивачка мала можливість внести відомості щодо належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, проте не зробила цього.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

У статті 1 Конституції України, Україна проголошується правовою державою.

Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини та громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя. Зобов`язання держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних і справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплено як основоположні принципи в Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою серії АА № 00014189 від 25.10.2023 р., винесеною заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 , позивачка по даній справі ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за якою на неї був накладений штраф у розмірі 8 500,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач як відповідальна особа, 24.10.2023 р. о 20 год. 28 хв., за адресою Р-60, км 165+000, Полтавська область, допустила рух транспортного засобу MAN TGX 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,4% (1,344 тони), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або менше.

За приписами ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затверджений Постановою КМУ №1145 від 08.10.2022 р. (із внесеними змінами). Цей Порядок визначає процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - Реєстр) відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач) для автоматизованого обліку.

Так, відповідно до п. 2 Порядку № 1145, у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні:

1) заявники - власник транспортного засобу (його представник за нотаріально посвідченою довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належний користувач;

2) електронна заява - заява про внесення до Реєстру відомостей про належного користувача за формою згідно з додатком 1, яка формується через електронний кабінет водія функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС (далі - електронний кабінет водія) із накладенням електронного підпису заявників, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису (далі - електронний підпис), або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням його мобільного додатка (далі - Портал Дія), у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, з накладенням віддаленого кваліфікованого електронного підпису Дія. Підпис (Дія ID) або електронного підпису заявників та кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Порталу Дія відповідно до Законів України Про електронні довірчі послуги та Про електронні документи та електронний документообіг;

3) заява - заява про внесення до Реєстру відомостей про належного користувача за формою згідно з додатком 1, оформлена в паперовій формі та підписана заявниками в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС;

4) належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Пунктом 3 Порядку №1145, встановлено, що підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1145, відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через:

1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС);

2) електронний кабінет водія;

3) Портал Дія, у тому числі з використанням його мобільного додатка.

Під час внесення до Реєстру відомостей забезпечується їх зберігання, запобігання несанкціонованому доступу та поширенню персональних даних відповідно до законодавства.

За приписами пунктів 12, 13 Порядку строк, на який вносяться відомості про належного користувача, зазначається в електронній заяві або заяві та відповідає строку, зазначеному заявниками. За згодою заявників внесення відомостей до Реєстру про належного користувача може здійснюватися без зазначення строку.

Відповідно до п. 14 Порядку внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється в сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належного користувача.

Пунктами 17-24 Порядку №1145 визначений порядок подання заяви до сервісного центру МВС. Сервісними центрами МВС відомості про належного користувача вносяться до Реєстру за принципом екстериторіальності (незалежно від місцезнаходження чи задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, реєстрації транспортного засобу). Перед внесенням до Реєстру відомостей про належного користувача відомості про заявників і транспортний засіб, зазначені в заяві, а також у доданих до неї документах, перевіряються уповноваженим працівником сервісного центру МВС за відповідними реєстрами та базами даних, доступ до яких має МВС.

Перевірку інформації, що зазначена в заяві, про керівника юридичної особи або особу, яка виконує його обов`язки, щодо достовірності відомостей проводить уповноважений працівник сервісного центру МВС за допомогою Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача здійснюється уповноваженим працівником сервісного центру МВС шляхом формування заяви, яка роздруковується та підписується заявниками, за допомогою програмних засобів Реєстру на підставі інформації, що міститься в поданих ними документах, та за умови відсутності підстав для відмови у внесенні до Реєстру відомостей про належного користувача, визначених цим Порядком.

Подання електронної заяви регламентовано п.п. 25-27 Порядку №1145, зокрема через:

1) електронний кабінет водія шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 1 із накладенням електронних підписів заявників;

2) Портал Дія шляхом заповнення електронної заяви в довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, із зазначенням відомостей, передбачених додатком 1, із накладенням віддаленого кваліфікованого електронного підпису Дія. Підпис (Дія ID) або електронного підпису заявників та кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Порталу Дія.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є керівником ТОВ «НТК ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ», якому належать транспортні засоби:

-спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

-спеціалізований напівпричіп-самоскид REISCH з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Суд не може вважати обґрунтованими доводи позивачки про те, що відповідальною особою за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є належний користувач транспортного засобу - особа, якій за договором оренди були передані вказані транспортні засоби. Суд виходить із того, що доказів внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу, матеріали справи не містять. Суд не приймає до уваги надані позивачкою договір оренди транспортних засобів від 02.05.2022 р., додані до нього акт приймання-передачі транспортного засобу, та повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, оскільки вони жодним чином не спростовують висновки суду, та не впливають на статус позивачки як відповідальної особи у розумінні наведених вище правових норм, оскільки як вже судом вказувалося, в установленому порядку до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості про належного користувача вказаного транспортного засобу не вносились. При цьому виходячи із положень Порядку № 1145, власник транспортних засобів такої можливості не позбавлений.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. № 2344-ІІІ) визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено Постановою КМУ № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі Порядок).

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 р., - маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно пункту 22.5 б Правил дорожнього руху, - рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси, зокрема, двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення).

Пунктом 22.5 в Правил дорожнього руху визначено допустиме навантаження на вісь, яке становить: на одинарну вісь - 11,5 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 7 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - 11,5 т (для автомобільних доріг державного значення) і 7 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); від 1 до 1,3 метра 16 т. і 10 т. відповідно; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 т. і 10,5 т. відповідно; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19 т. і 11,5 т. відповідно; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23 т. і 11,5 т. відповідно; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 т. і 11,5 т. відповідно; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21 т. і 13 т. відповідно; понад 1,3 до 1,4 метра 24 т. і 14 т. відповідно.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені п. 22.5 Правил, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ від 18.01.2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

На ділянках автомобільних доріг загального користування місцевого значення, на яких створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більшими фактичною масою та навантаженням на вісь, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, можуть встановлюватися дорожні знаки 3.15 та 3.16 із параметрами, визначеними для автомобільних доріг загального користування державного значення.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений Постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019 року (далі Порядок № 1174).

Відповідно до п.п. 7-8 Порядку № 1174, - фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на: автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг; автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій; вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування.

Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим Постановою КМУ від 24 лютого 2016 р. № 163.

Пунктом 12 Порядку № 1174 визначено, що автоматичний пункт може забезпечувати:

-вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

-вимірювання загальної маси транспортного засобу;

-визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

-вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

-визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

-вимірювання габаритів транспортного засобу;

-фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

-фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

-фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

-первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

-автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктами 13-15 Порядку № 1174 визначено, що під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

-засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

-місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

-найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

-дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

-фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

-відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху (п. 17 Порядку № 1174).

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 2,3 ст. 132-1 КУпАП розглядають посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті (с. 229 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців встановлюють відповідальну особу, зазначену в частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Згідно ч. 4 ст. 279-5 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання.

Зі змісту оспорюваної позивачкою постанови вбачається, що у результаті автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення встановлено, що виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу навантаження на строєні вісі становить 22 344 кг., а фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 5 шт.; спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3640 мм., 2-3 : 4450 мм., 3-4: 1300 мм; 4-5: 1300 мм; навантаження на вісь 1 6550 кг, 2 9900 кг, 3 8900 кг, 4 8900 кг, 5 8800 кг, загальна маса 43150 кг.

При цьому у постанові зазначений лише транспортний засіб марки MAN TGX 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 . Між тим, із наявної у матеріалах справи копії товарно-транспортної накладної № 19 від 24.10.2023 р., вбачається, що цей транспортний засіб був з`єднаний із напівпричепом з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Дані про вказаний напівпричіп, його марку, державний номерний знак, його характеристики: кількість вісей, відстань між ними та навантаження на кожну вісь тощо, у спірній постанові не зазначені. В свою чергу відсутність таких відомостей ставить під сумнів правильність розрахунків навантаження, встановлення наявності факту перевищення вагових параметрів, визначення відсотку перевищення навантаження , та відповідно у кінцевому результаті визначення розміру штрафу, який слід накласти на порушника відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно частини 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Даючи оцінку доказам, які були надані відповідачем до відзиву, суд робить висновок, що вони не спростовують висновки суду. Так, на доданих фото відсутні зображення державних номерних знаків напівпричепу, відсутня фіксація загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей), що є порушенням Порядку № 1174, положення якого викладені судом вище.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність винесеної відносно позивача постанови, а також наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

- залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

- змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищевикладеного, суд знаходить адміністративний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії АА № 00014189 від 25.10.2023 р., винесену заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Сидоренко А.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева