Справа № 160/25553/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Головного управління Держпродспоживслуби у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення стягнень,-
Позовні вимоги мотивовані тим, що саме по собі розміщення товару на торгівельному обладнанні (сигаретних боксах) не є порушенням ч. 1 ст. 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення». Обгрунтовуючи у спірних постановах наявність порушення закону, відповідач посилається на єдиний акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю щодо дотримання суб?єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров?я населення, а саме: № 05/05.04-10 від 07.09.2023 року. Торгівельне обладнання в прикасовій зоні не є та не може вважатися рекламним засобом, оскільки таке обладнання (сигаретні бокси) за своїм функціональним призначенням відносяться до торгівельного інвентарю, та призначено для зберігання товару. Основною кваліфікуючою ознакою реклами є передача саме комерційної інформації, чого у даному випадку не було. Крім того, саме відповідач має довести, яким чином розміщення товару у торговельному обладнанні стимулювало чи могло стимулювати продаж тютюнових виробів. Відповідачем здійснювалась позапланова перевірка магазину за адресою: м. Луцьк, вул. Рівненська, 118. Результати перевірки оформлені одним документом актом № 05/05.04-10 від 07.09.2023 року. При цьому, відповідач на підставі однієї перевірки і одного акту склав 7 постанов про накладення стягнень. Такі дії не передбачено Законом України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення», оскільки в законі слова Акт та Постанова використовуються в однині. Тобто, неможливо на підставі одного й того самого акту перевірки скласти одночасно кілька рішень про накладення фінансових санкцій. Сукупність наведених доводів, на переконання позивача, свідчить про наявність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов.
30.10.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Держпродспоживслуби у Волинській області на позовну заяву ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. За результатами позапланової перевірки ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (магазин «Продукти-1302») за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, 118, посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби встановлено, що у місці де реалізуються тютюнові вироби, встановлено чотири окремі рекламні носії (оверхедери сигаретні боки) на бічних сторонах яких, розміщено спеціальні прозорі панелі в кількості 7 штук, (на трьох боксах по обидві сторони, на одному лише з однієї) за якими викладено виокремлені тютюнові вироби (пачки сигарет марок «LD», «LUCKY STRSKE», «Sobranie», «Winston», «PHILIP MORRIS»), кожен з яких є окремим фактом реклами на окремому рекламному носії який стимулює продаж тютюнових виробів. Частина 1 ст. 16 Закону № 2899-IV чітко вказує на зоборону будь-якої реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів та/або тютюнові вироби у місцях, у яких такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві. Абзацом 4 ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» передбачено, що торговельна марка позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. У Законі України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» слова «знаки для товарів і послуг» в усіх відмінках і числах замінено словами «торговельна марка» у відповідному відмінку і числі. Тобто, знаки для товарів і послуг це торговельна марка. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням торговельної марки визнається нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій мститься такий товар, вивіску, пов?язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення). Тютюнові вироби (пачки сигарет марок «LD», «LUCKY STRSKE», «Sobranie», «Winston», «PHILIP MORRIS»), які було розміщено на торгівельному обладнанні (сигаретних боксах) є торговими марками, адже вони зареєстровані у Державному реєстрі України на торгівельні марки. Таким чином, розміщення пачок сигарет на торгівельному обладнанні (сигаретних боксах) і є рекламою та стимулюванням продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби у тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів та/або тютюнові вироби у місцях, у яких такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві. Водночас, розміщення пачок сигарет на торгівельному обладнанні (сигаретних боксах) це спрямовані дії позивача на підвищення попиту і впізнаваності бренду/торгової марки, що у свою чергу є стимулюванням продажу тютюнових виробів. Позивач вирішив зазначити тільки заборону на розміщення інформації про тютюнові вироби саме з використанням графічних зображень, що відрізняються від самого оформлення торговельного обладнання. Вказане свідчить про ознаки маніпуляції позивачем норм законодавства, з метою перекручування фактичних обставин. Також, в ч. 1 ст. 16 Закону № 2899-IV зазначено, що «забороняється будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг…. Крім одного плаката розміром не більше 40х30 см на одне місце торгівлі, в якому надається текстова інформація, надрукована шрифтом чорного кольору на білому фоні про наявні у продажу тютюнові вироби…» Вказана норма забороняє будь-яку рекламу тютюнових виробів та стимулювання продажу тютюнових виробів, натомість цією статтею дозволяється лише один плакат розміром не більше 40х30 см на одне місце торгівлі, в якому надається текстова інформація, надрукована шрифтом чорного кольору на білому фоні про наявні у продажу тютюнові вироби та ціни на них. Таким чином, інформацію про наявність тютюнових виробів у продажу споживач зможе дізнатися не із зразків продукції (пачок сигарет), розміщених на торговельному обладнанні (сигаретних боксах), а лише з одного плаката розміром не більше 30х40, чорний шрифт, білий фон, жодних кольорових вставок, у якому наявна інформація про тютюнові вироби та ціни на них у конкретному місці продажу. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров?я населення, застосовує фінансові санкції до суб?єктів господарювання за кожен факт реклами на окремому рекламному носії або кожний окремий захід з метою стимулювання продажу тютюнових виробів. Позаплановою перевіркою у ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» посадовими особами відповідача встановлено реалізацію тютюнових виробів на чотирьох окремих носіях на бічних сторонах яких розміщено спеціальні прозорі панелі в кількості 7 штук, за якими викладено виокремлені тютюнові вироби (пачки сигарет марок «LD», «LUCKY STRSKE», «Sobranie», «Winston», «PHILIP MORRIS»), кожен з яких є окремим фактом реклами на окремому рекламному носії який стимулює продаж тютюнових виробів. Зважаючи на те, що за результатами перевірки було виявлено 7 фактів порушення, які зафіксовані актом перевірки, та за кожен з яких складено окрему постанову про накладення стягнень, передбачених ст. 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення».
02.11.2023 року до суду надійшло клопотання ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» про долучення доказів, в якому міститься прохання долучити до матеріалів справи експертний висновок № 07/10-2023 від 26.10.2023 року та врахувати його при встановленні обставин справи та ухваленні судового рішення.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» зареєстровано 19.07.1999, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.10.2004 року вчинено запис за № 1 203 120 0000 000156.
Основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» за КВЕД є - 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Копію направлення отримано керуючим магазином ОСОБА_1 .
За результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) складено акт щодо дотримання суб?єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров?я населення № 05/05/04-10 від 07.09.2023 року.
Так, згідно з актом № 05/05/04-10 від 07.09.2023 року: « 29.08.2023 року під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у магазині «Продукти-1302» ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», зафіксовано розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під яким випускаються тютюнові вироби в тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів і про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у т.ч. на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі. Зокрема у місці де реалізуються тютюнові вироби, встановлено чотири окремі рекламні носії (оверхедери сигаретні бокси) на бічних сторонах яких розміщено спеціальні прозорі панелі в кількості 7 штук (на трьох боксах по обидві сторони, на одному лише з однієї сторони) за якими викладено виокремлені тютюнові вироби, кожен з яких є окремим фактом реклами на окремому рекламному носії який стимулює продаж тютюнових виробів.
На підставі виявленого в акті № 05/05/04-10 від 07.09.2023 року порушення відповідачем прийнято:
постанову № 08/05.04-11 від 19.09.2023 року, якою за розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби в тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів і про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у т. ч. на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі;
постанову № 09/05.04-11 від 19.09.2023 року, якою за розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби в тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів і про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у т. ч. на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі;
постанову № 10/05.04-11 від 19.09.2023 року, якою за розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби в тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів і про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у т. ч. на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі;
постанову № 11/05.04-11 від 19.09.2023 року, якою за розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби в тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів і про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у т. ч. на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі;
постанову № 12/05.04-11 від 19.09.2023 року, якою за розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби в тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів і про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у т. ч. на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі;
постанову № 13/05.04-11 від 19.09.2023 року, якою за розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби в тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів і про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у т. ч. на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі;
постанову № 14/05.04-11 від 19.09.2023 року, якою за розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об?єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби в тому числі розміщення інформації про виробника тютюнових виробів і про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у т. ч. на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі.
Позивач, не погодившись з постановами про накладення стягнень, звернувся до суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.
Розглядаючи даний спір по суті заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-IV (далі Закон № 2899-IV) визначає основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання.
Прийняття цього Закону зумовлено метою зменшення шкідливих наслідків для життя та здоров`я населення від вживання тютюну.
Зокрема, за оцінками Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ) станом на 2019 рік від хвороб, які спричинені вживанням тютюну, щороку помирає понад 8 мільйонів людей у світі. Вживання тютюнових виробів - один з основних факторів ризику виникнення неінфекційних захворювань (серцево-судинних, цукрового діабету, раку, хронічних обструктивних захворювань легень і розладів психічного здоров`я), які є причиною майже 84 % всіх смертей в Україні. За даними Міністерства охорони здоров`я України щороку 85 тисяч українців помирає від хвороб, спричинених курінням.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону № 2899-IV реклама і стимулювання продажу тютюну - будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою, результатом або ймовірним результатом яких прямо чи опосередковано є стимулювання продажу тютюнових виробів або вживання тютюну.
Положеннями ст. 16 Закону № 2899-IV передбачено, що забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі:
проведення заходів з безоплатної роздачі, у тому числі для маркетингових досліджень та дегустації, обміну одних тютюнових виробів на інші тютюнові вироби чи будь-які інші товари, роботи, послуги;
використання тютюнових виробів з метою отримання товарів, робіт, послуг;
пропонування або надання будь-якого прямого чи непрямого відшкодування з придбання або використання тютюнових виробів;
пропонування або надання бонусів, премій, повернення готівкових коштів, надання права на участь у будь-якій грі, лотереї, конкурсі, події, прямо або опосередковано пов`язаних з тютюновими виробами, якщо умовою надання чи участі в них є придбання або вживання тютюнових виробів;
продаж тютюнових виробів у наборі з будь-якими іншими товарами або послугами;
розміщення інформації про виробника тютюнових виробів та/або тютюнові вироби у місцях, у яких такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, з використанням графічних зображень чи малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини, рухомих світлових приладів, пристроїв для демонстрації відеороликів, крім одного плаката розміром не більше 40х30 см на одне місце торгівлі, в якому надається текстова інформація, надрукована шрифтом чорного кольору на білому фоні про наявні у продажу тютюнові вироби та ціни на них;
розміщення інформації з метою стимулювання продажу тютюну безпосередньо на тютюнових виробах та/або на будь-якому їх упакуванні, у тому числі: малюнків та інших зображень, які не є частиною захищеної торгової марки; адрес веб-сайтів; листів-вкладок упакування тютюнових виробів; текстової або графічної інформації на прозорій обгортці упакування тютюнових виробів;
розміщення інформації щодо тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у місцях проведення розважальних заходів, у місцях роздрібної торгівлі, на автотранспортних засобах та обладнанні;
надсилання повідомлень поштою, електронною поштою, повідомлень на мобільні телефони, поширення відеодисків, відеоматеріалів, компакт-дисків, комп`ютерних та інших ігор, розміщення будь-якої інформації в мережі Інтернет, включаючи соціальні мережі чи інші цифрові мережі, з метою стимулювання продажу тютюнових виробів;
продаж, пропонування для продажу, поставка чи реклама нетютюнових виробів, послуг, реклама чи упаковка яких містять напис, малюнок чи будь-яке інше зображення, повідомлення, які повністю або частково ідентифікуються чи асоціюються з тютюновим виробом, знаком для товарів і послуг чи з виробником тютюнових виробів;
інші заходи прямого та непрямого стимулювання продажу тютюнових виробів та вживання тютюну.
Забороняється спонсорство тютюну, в тому числі:
спонсорство телепередач, радіопередач, театрально-концертних, спортивних та інших заходів, програм чи окремих осіб або спонсорство з використанням знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби;
надання виробниками тютюнових виробів або пов`язаними з ними організаціями фінансової або іншої підтримки заходам, діяльності, окремим особам або групам, в тому числі політичним партіям або діячам, спортсменам або спортивним командам, артистам або артистичним групам, навчальним закладам усіх форм власності;
проведення інформаційних кампаній та заходів для населення, в тому числі з метою профілактики куріння серед молоді, за прямої або опосередкованої фінансової підтримки виробників тютюнових виробів або пов`язаних з ними організацій.
Аналіз вищенаведених положень законодавства дає підстави дійти висновку, що ст. 16 Закону № 2899-IV встановлює заборону на розповсюдження реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі за розміщення інформації про виробника тютюнових виробів, інформацію про тютюнові вироби.
При цьому, вказана заборона не поширюється на розміщення самих тютюнових виробів у місцях їхнього продажу на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі.
Стосовно висновку відповідача про те, що викладені тютюнові вироби є окремим фактом реклами на окремому носії який стимулює продаж тютюнових виробів, то суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.
Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.
Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна містити:
1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;
3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання;
4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;
5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів;
6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції;
6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї у відповідність, якщо законом чи відповідним технічним регламентом не встановлено інший порядок дій виробника (продавця) у таких випадках;
7) дату виготовлення;
8) відомості про умови зберігання;
9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця);
10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції;
11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій;
12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.
Стосовно продукції, яка за певних умов може бути небезпечною для життя, здоров`я споживача та його майна, навколишнього природного середовища, виробник (виконавець, продавець) зобов`язаний довести до відома споживача інформацію про таку продукцію і можливі наслідки її споживання (використання).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», інформація, передбачена частиною першою цієї статті, інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), визначеним відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, або, прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.
Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку.
Також слід зауважити, що згідно вимог ч. 8 ст. 8 ЗУ «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.
Верховний Суд у постанові ВС від 19 січня 2023 року у справі № 420/2004/22 дійшов висновків про те, що сам по собі продаж тютюнових виробів або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння (кальян), якщо такий продаж не передбачає здійснення заходів, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», не може вважатися стимулюванням продажу тютюнових виробів, оскільки інше тлумачення цієї норми означало б повну заборону продажу тютюнових виробів та як наслідок закриття усіх закладів, що спеціалізуються на такому продажі.
За викладених обставин суд вважає висновки відповідача про те, що розміщення виокремлених тютюнових виробів у місці де реалізуються тютюнові вироби, є окремим фактом реклами, безпідставними та такими, що здійснені з помилковим тлумаченням ч. 1 ст. 16 Закону № 2899-IV.
У той же час, приписи ч. 1 ст. 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» є двозначними у своєму тлумаченні, що призводить до помилкових висновків контролюючих органів та незаконного притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності за порушення, які не були вчинені.
А тому, висновки відповідача про порушення позивачем вимог абз. 1 та 6 ч. 1 ст. 16 Закону № 2899-IV, не відповідають вимогам законодавства.
Водночас, суб`єкт господарювання несе відповідальність за порушення вимог статті 16 Закону № 2899-IV шляхом здійснення прямого чи непрямого впливу (стимулювання) на споживача.
Відповідно до ст. 20 Закону № 2899-IV особи, винні у порушенні законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, несуть відповідальність згідно з законом.
Враховуючи, що позивачем не було допущено порушенням вимог абз.1, 6 ч. 1 ст. 16 Закону № 2899-IV, підстави для застосування до нього штрафних санкцій у відповідності до вимог ст. 20 Закону № 2899-IV відсутні.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що до позивача застосовано штрафні санкції за порушення абз. 1 і 6 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення», а саме:
абз. 1 ч. 1 ст. 16 - забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі:
абз. 6 ч. 1 ст. 16 - продаж тютюнових виробів у наборі з будь-якими іншими товарами або послугами.
При цьому, порушення, зафіксоване в акті, викладені наступним чином: «Зокрема у місці де реалізуються тютюнові вироби, встановлено чотири окремі рекламні носії (оверхедери сигаретні бокси) на бічних сторонах яких розміщено спеціальні прозорі панелі в кількості 7 штук (на трьох боксах по обидві сторони, на одному лише з однієї сторони) за якими викладено виокремлені тютюнові вироби, кожен з яких є окремим фактом реклами на окремому носії який стимулює продаж тютюнових виробів.»
Таким чином, відповідачем не зафіксовано порушення, за яке до нього застосовано штрафні санкції, а саме, не зафіксовано порушення абз. 6 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення».
Суд наголошує, що оскаржувані постанови не містять посилань на порушення позивачем абз. 7 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення», тобто відповідач допустився помилок під час складання постанов про накладення стягнень на позивача, які самі по собі є не значними, проте свідчать про неуважність контролюючого органу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про рекламу» об`єднання громадян та об`єднання підприємств у галузі реклами мають право здійснювати незалежну експертизу реклами та нормативно-правових актів з питань реклами щодо відповідності вимогам законодавства України та давати відповідні рекомендації рекламодавцям, виробникам і розповсюджувачам реклами.
У якості доказу суду надано експертний висновок № 07/10-2023 експертної комісії при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська рекламна коаліція», згідно з яким розміщення самого товару в торговельному обладнанні (сигаретних боксах) не є інформацією про виробника або про товар, що рекламує та стимулює продаж тютюнових виробів і не підпадає під заборону згідно абз. 7 ст. 16 Закону. Крім того, дизайн самого торговельного обладнання не містить інформації про виробника тютюнових виробів та/або тютюнові вироби, або будь-якої комерційної інформації, рекомендації або дії. Тож сам дизайн (розміщення графічних або фото малюнків) не стимулює прямо чи опосередковано продаж тютюнових виробів.
Суд зазначає, що експертний висновок громадської організації не може бути основним доказом, на якому ґрунтується судове рішення, проте, наданий позивачем експертний висновок № 07/10-2023 суд вважає додатковим доказом, який підтверджує встановлені судом обставини та висновки, зроблені за їх наслідками.
З огляду на викладене, заборону реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі: інформації про виробника тютюнових виробів та/або інформації про тютюнові вироби у місцях, у яких такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві, необхідно розуміти так, що саме по собі розміщення тютюнових виробів, не може вважатися рекламою та стимулюванням продажу тютюнових виробів, оскільки інше тлумачення цієї норми означало б повну заборону продажу тютюнових виробів та як наслідок закриття усіх закладів, що спеціалізуються на такому продажі.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).
З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.
Враховуючи сукупність встановлених обставин, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування постанов про накладення на позивача стягнень, передбачених ст. 20 Закону № 2899-IV, за рекламу та стимулювання продажу тютюнових виробів, оскільки відповідачем не доведено, а судом не встановлено факту вчинення позивачем вказаного порушення.
Враховуючи надані сторонами докази, сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, сплаченого за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову судового збору, на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Головного управління Держпродспоживслуби у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення стягнень задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна