Справа № 520/186/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

21 лютого 2024 р. справа № 520/186/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Фермерського господарства "Альянс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання скасування постанови, -

встановив:

Позивач, Фермерське господарство "Альянс" (далі за текстом - заявник, перевізник, ФГ "Альянс"), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №335604 від 13.12.2022 року.

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що штраф застосовано за відсутності події вчинення правопорушення, адже чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами, тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Відповідач, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі за текстом - владний суб`єкт, контролюючий орган) з позовом не погодився, подав до суду відзив на позов.

Відзив на позов надійшов до суду вчасно у строк встановлений судом.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що вчинене управлінське волевиявлення з приводу застосування штрафу цілком узгоджується як із положеннями закону, так і з обставинами фактичної дійсності у вигляді скоєння правопорушення у сфері автомобільних перевезень (перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень без відповідного дозволу). Наголошував на дотриманні процедури застосування штрафу.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб`єкта господарювання - юридичної особи приватного права, у якості резидента України значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань під ідентифікаційним кодом - 31374476, у розумінні Закону України від 05.04.2001р. №2344-III "Про автомобільний транспорт" є перевізником.

08.11.2022р. о 15-12год. на 452 км а/д М-0 "Київ-Одеса" старшим державним інспектором та головним спеціалістом Відділу Державного нагляду (контролю) у Одеській області за направленням від 04.11.2022р. №036/в відносно транспортного засобу марки SCANIA, модель R 4202, із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки STAR, модель SA336К, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було проведено захід державного нагляду (контролю) у формі рейдової перевірки.

Результати перевірки оформлені актом №356951 від 08.11.2022р. (далі за текстом - Акт).

У тексті Акту викладені власні судження суб`єкта владних повноважень про порушення заявником як перевізником п. 22.5 Правил дорожнього руху України під час перевезення вантажу згідно ТТН №11 від 06.11.2022 р. з перевищенням вагових обмежень на одиночну вісь складає 12690 кг замість допустимих 11,5 т., відповідальність за які передбачена абз. 14 ч. 1 статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 до 10 % виключно при перевезенні подільного вантажу без відповідного дозволу.

Згідно із записом у бланку означеного акту перевірки водій - ОСОБА_1 , зі змістом акту перевірки ознайомився на місці складання та його підписав. В пояснення про причини порушення зазначив "Зміщення відбулось із за поганого стану доріг".

Так, за результатами габаритно-вагового контролю згідно талону зважування від 08.11.2022р. відбулось зважування на вагах "Ваги автомобільні електронні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу AR-WIM, заводський номер № НОМЕР_3 " в пункті зважування "ДАЧНЕ" автомобілю марки SCANIA, модель R 4202, із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки STAR, модель SA336К, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами якого встановлено: загальна маса транспортного засобу разом з напівпричепом-цистерною та вантажем становила 38,040 т при нормі 38 т; навантаження на першу одиночну вісь тягача становить 7,27 т при нормі 11,5 т; навантаження на другу одиночну вісь тягача становить 12,69 т при нормі 11,5 т; навантаження на строєну вісь напівпричепа становить 18,08 т при нормі 21 т.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю контролюючими особами складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0072461 від 08.11.2022р. та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0063457 від 08.11.2022р.

Повідомленням від 28.11.2022р. №43390/40/24-22, направленим поштовим відправленням за № 030, позивача викликано на розгляд справи про порушення на 13.12.2022р. з 9.00 до 12.00.

Поштове відправлення № 030 отримано позивачем 06.12.2022р., відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

13.12.2022р. на розгляд справи про порушення позивач не прибув, жодних пояснень та/або доказів не надав.

13.12.2022р. із посиланням на Акт суб`єкт владних повноважень прийняв постанову №335604 про застосування 8.500,00 грн. штрафу.

Як з`ясовано судом, юридичною підставою для вчинення цього управлінського волевиявлення суб`єктом владних повноважень були обрані приписи ст.48 Закону України від 05.04.2001р. №2344-III "Про автомобільний транспорт", п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а фактичною підставою послугували судження, відображені в акті перевірки №356951 від 08.11.2022р. про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 до 10 % виключно при перевезенні подільного вантажу без відповідного дозволу, що складає 12690 кг замість допустимих 11,5 т.

Стверджуючи про невідповідність закону управлінського волевиявлення суб`єктом владних повноважень з приводу застосування міри юридичної відповідальності, заявник ініціював даний спір.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Суд відзначає, що суспільні відносини з приводу здійснення перевезень автомобільним транспортом регламентовані приписами Закону України від 05.04.2001р. №2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі за текстом - Закон № 2344-III), Закону України від 08.09.2005р. №2862-IV "Про автомобільні дороги", Закону України від 30.06.1993р. "Про дорожній рух", Правил дорожнього руху (затверджені постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306), Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (затверджені постановою КМУ від 18.01.2001р. №30; далі за текстом - Правила №30); Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затверджений постановою КМУ від 27.06.2007р. №879; далі за текстом - Порядок №879), Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №363; далі за текстом - Правила перевезення №363).

Так, відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з ч.ч.1 і 4 ст.48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005р. №2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. №3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі за текстом - Порядок №879).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30 затверджені Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі за текстом - Правила №30), згідно з п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п.4 Правил №30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У силу положень п.22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 12 м (для маршрутних транспортних засобів - 18,75 м), навантаження на одиночну вісь - 11,5 т, здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - 11,5; від 1 до 1,3 метра - 16 т; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах - 18 т; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 19 т; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни - 23 т; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20 т; а строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше - 21 т; понад 1,3 до 1,4 метра - 24 т.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11,5 т, здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - 11,5; від 1 до 1,3 метра - 16 т; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах - 18 т; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 19 т; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни - 23 т; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20 т; а строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше - 21 т; понад 1,3 до 1,4 метра - 24 т, у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Отже, з приписів п.22.5 Правил дорожнього руху слідує, що заборонено: 1) рух автомобільними дорогами загального користування місцевого значення транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т; 2) рух автомобільними дорогами транспортних засобів та їх составів із подільними вантажами з навантаженням на одиночну вісь понад 11,5 т; 3) рух автомобільними дорогами транспортних засобів та їх составів із подільними вантажами з навантаженням на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - понад 11,5; від 1 до 1,3 метра - понад 16 т; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах - понад 18 т; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - понад 19 т; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни - понад 23 т; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - понад 20 т; 4) рух автомобільними дорогами транспортних засобів та їх составів із подільними вантажами з навантаженням на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше - понад 21 т; понад 1,3 до 1,4 метра - 24 т.

Відповідно до п.п.2 п.2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За визначенням п.п.5-1, п.п.6 п.2 Порядку №879, документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу; вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п.12 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з п.13 Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

У відповідності до п.18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно пунктів 21, 24, 25 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27 червня 2007 р. № 879 встановлено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України (п.21). Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб(п.23). Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.(п.24) У разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням уповноваженого підрозділу Національної поліції (п.25).

Постановою КМУ від 2 лютого 2022 р. № 79 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо здійснення габаритно-вагового контролю та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» пункти 21,23,24 Постанови КМУ № 879 викладені в наступній редакції: 21. У разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут. 23. Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. 24. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Пункту 25 Постанови КМУ № 879 виключено.

Отже, внесення плати за проїзд виключено у чинній редакції Постанови КМУ № 879.

Згідно з п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

З акту перевірки встановлено, що захід державного нагляду (контролю) у формі рейдової перевірки було проведено відносно транспортного засобу марки марки SCANIA, модель R 4202, із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки STAR, модель SA336К, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ФГ "Альянс", що не заперечується сторонами по справі.

У спірних правовідносинах, за результатами габаритно-вагового контролю згідно талону зважування від 08.11.2022р. відбулось зважування на вагах "Ваги автомобільні електронні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу AR-WIM, заводський номер № НОМЕР_3 " в пункті зважування "ДАЧНЕ" автомобілю марки SCANIA, модель R 4202, із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки STAR, модель SA336К, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами якого встановлено: загальна маса транспортного засобу разом з напівпричепом-цистерною та вантажем становила 38,040 т при нормі 38 т; навантаження на першу одиночну вісь тягача становить 7,27 т при нормі 11,5 т; навантаження на другу одиночну вісь тягача становить 12,69 т при нормі 11,5 т; навантаження на строєну вісь напівпричепа становить 18,08 т при нормі 21 т.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю контролюючими особами складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0072461 від 08.11.2022р. та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0063457 від 08.11.2022р.

Факт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме навантаження на другу одиночну вісь тягача - 12,69 т при нормі 11,5 т, позивачем не заперечується.

Рух транспортного засобу з перевищенням вагових обмежені, при перевезенні подільного вантажу без відповідного дозволу, який дає право на pух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксований в Акті №346957 від 08.11.2022р.

Водій з Актом №346957 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 08.11.2022. був ознайомлений, проти виявленого порушення не заперечував, в пояснення про причини порушення зазначив "Зміщення відбулось із за поганого стану доріг".

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. № 363 (далі - Правила №363).

Відповідно до п. 2.5 Правил №363 за способом вантаження і розвантаження вантажі бувають: штучними, сипучими, навалочними і наливними.

Пунктом 12.5 Правил №363 встановлено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

З огляду на зазначене, навіть при перевезенні сипучого вантажу перевізник зобов`язаний не лише рівномірно розміщувати його в кузові, але й повинен забезпечити таке кріплення вантажу, щоб він не зміщувався під час руху.

Як вбачається з матеріалів перевірки, перевізник здійснював перевезення сипучого вантажу, однак невірно розподілив навантаження на осі транспортного засобу, що призвело до перевищення максимальних вагових параметрів осьових навантажень.

У спірних правовідносинах, відповідно до результатів габаритно-вагового контролю, вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищували нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 5 % (12,69т при допустимому перевищенні 5% - 12,075т), що дає підстави вважати про те, цей транспортний засіб є великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", повинен бути наявний відповідний дозвіл.

Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, постановою №335604 від 13.12.2022р. до позивача застосовано штраф у розмірі 8.500,00 грн. за порушення приписів ст.48 Закону України від 05.04.2001р. №2344-III "Про автомобільний транспорт", п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 до 10 % виключно при перевезенні подільного вантажу без відповідного дозволу, що складає 12690 кг замість допустимих 11,5 т.

У постанові Верховного Суду від 22.12.2021р. у справі №420/3371/21 указано, що відсутність документів (зокрема, у даному випадку дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документу про внесення плати за проїзд такого транспортного засобів), а також непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених ст.60 Закону № 2344-ІІІ.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо посилань скаржника на висновки, зроблені Верховним Судом у постанові по справі № 814/1460/16 від 29.01.2020р., то суд зазначає, що викладені у постановах Верховного Суду висновки перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених у кожній конкретній справі обставин окремо. Тому адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи.

Продовжуючи розгляд справи по суті суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України і ч.2 ст.2 КАС України, позаяк обставини події з`ясував повно та вичерпно, діяння кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно, зміст приписів цієї норми витлумачив без помилок (перекручень), взяв до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом фактори, наслідки, адміністративно-господарські санкції наклав відповідно до вимог закону.

Отже, у спірних правовідносинах вчинене владним суб`єктом волевиявлення з приводу реалізації адміністративної функції не спричинило безпідставного настання негативних наслідків для заявника, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав розгорнуту оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; у достатньому поза розумним сумнівом обсязі виклав власні міркування та мотиви з приводу тлумачення змісту норм права, оцінки обставин спору та доводів сторін.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева