Справа № 280/4100/22
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

20 лютого 2024 року справа 280/4100/22

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

при секретарі Діденко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2022 (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.07.2022 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури, в якому просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.06.2021 по 22.06.2022 в сумі 297 829гр07коп.

Вказує що наказом керівника Запорізької обласної прокуратури №414к від 18.03.2021 він звільнений з посади прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 19.03.2021. При проведені розрахунку не була виплачена вихідна допомога у відповідності до статті 44 КЗпП України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі №280/3370/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021, зобов`язано нарахувати і виплатити вихідну допомогу в сумі 23138гр12коп та стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 25.06.2021 в сумі 78313гр62коп.

На виконання рішення суду вихідна допомога виплачена 22.06.2022 (ас2).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2022 позов задоволений частково. З Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.06.2021 по 22.06.2022 в сумі 15609гр21коп. Окружний суд застосував правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19, та стягнув середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні пропорційно частині невиплаченої суми при звільненні (ас53).

В апеляційній скарзі прокуратура просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що стягнута сума не співмірна з розміром простроченої заборгованості та періодом затримки. Зокрема неправильно вирахуваний відсоток пропорційно частині невиплаченої суми при звільненні (ас58).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у вказаній в цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Переліченими нормами передбачено відшкодування в тому випадку, якщо підприємство, установа, організація не розрахувались зі звільненим працівником в день звільнення. Тобто, якщо саме на день звільнення підприємство, установа, організація має перед звільненим працівником заборгованість, то весь час, поки ця заборгованість не буде виплачена, передбачений особливий вид відповідальності виплата середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Іншими словами, відповідальність підприємства, установи, організації починається з дня звільнення працівника і закінчується днем, коли працівникові виплачена сума, яку підприємство, установа, організація мали виплатити в день звільнення.

Наявність заборгованості прокуратури з виплати позивачу вихідної допомоги на дату звільнення 20.03.2021 підтверджено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі №280/3370/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021 (ас15-22).

Згідно виписки з рахунку позивача, стягнута вихідна допомога, з урахуванням утриманих податків, перерахована 22.06.2022 (ас23,24,33).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.02.2020 у справі №821/1083/17 зазначила, що під належними звільненому працівнику сумами необхідно розміти всі виплати, на отримання яких працівник має право на дату звільнення (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо). Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, за несвоєчасний розрахунок при звільненні має проводитись за весь час до дня остаточного розрахунку, в тому числі і після прийняття судового рішення про стягнення невиплачених в день звільнення сум.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.05.2020 у справі №810/451/17 підкреслила, що обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку. Саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Верховний Суд в постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19, проаналізувавши положення статей 116, 117 КЗпП України, дійшов висновку, що в разі виплати частини належних звільненому працівникові сум, пропорційно зменшується розмір відповідальності роботодавця. Цей розмір відповідальності повинен бути пропорційним розміру невиплаченої суми, з урахуванням того, що всі належні при звільнені суми становлять 100 відсотків та стільки ж відсотків становить розмір середнього заробітку. Залежно від розміру невиплачених при звільнені сум прямо пропорційно має бути виплачений середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як правильно підрахував окружний суд, з урахуванням вихідної допомоги, загальний розмір належних ОСОБА_1 виплат при звільненні становив 92668гр45коп (100%), з яких вихідна допомога становить 23138гр12коп (24,97%). Період затримки розрахунку при звільненні з 20.03.2021 по 22.06.2022 включає 317 робочих днів. Згідно довідки Запорізької обласної прокуратури №21-472вих-21 від 26.04.2021, середньоденна заробітна плата позивача становила 1186гр57коп (ас25). Відтак 100 відсотків середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні складають 317 х 1186,57 = 376 142гр69коп. З цієї суми окружний суд вирахував 24,97% та отримав суму середнього заробітку 93922гр83коп пропорційно частині невиплаченої суми при звільненні.

Далі, окружний суд обгрунтовано від суми 93922гр83коп відняв 78313гр62коп, стягнуті за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі №280/3370/21, та отримав остаточну суму до стягнення 15609гр21коп.

Проте, під час апеляційного перегляду з`ясувалось, що постановою Верховного Суду від 20.10.2022 скасовані рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.06.2021, постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі №280/3370/21 в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та справа в цій частині направлена на новий розгляд. Верховний Суд зазначив що не була надана оцінка критеріям для можливого зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі №280/3370/21 стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 25.06.2021 в сумі 28404гр35коп.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.06.2023 скасовано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі №280/3370/21 та в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Прийняте рішення апеляційний суд мотивував тим, що позивачу фактично виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 25.06.2021 в сумі 78313гр62коп, а тому ця сума не може бути ще раз стягнута.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі №280/3370/21, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Запорізької обласної прокуратури 55211гр10коп в порядку повороту виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.06.2021. Ця сума сплачена позивачем згідно квитанції №0.0..1 від 06.09.2023 (ас107).

В зв`язку з переліченими судовими рішеннями у справі №280/3370/21 колегія застосовує положення частини 2 статті 9 КАС України, відповідно до якої, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; та положення частини 2 статті 308 КАС України, відповідно до якої, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ця справа тісно пов`язана зі справою №280/3370/21 оскільки вони разом охоплюють весь період з дня звільнення ОСОБА_1 до дня повного з ним розрахунку, тобто з 20.03.2021 по 22.06.2022. Логічним є те, що для повного захисту прав, свобод, інтересів позивача має бути досліджений весь період затримки повного розрахунку при його звільненні, з огляду на те, що у частині цього періоду з 20.03.2021 по 25.06.2021 судовими рішеннями змінювались суми стягнення та частину стягнутої суми позивач повернув.

Колегія суддів нагадує, що суд першої інстанції обгрунтовано визначив середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.06.2022 в сумі 376 142гр69коп, правильно вирахував пропорцію (24,97%) вихідної допомоги в загальному розмірі належних ОСОБА_1 виплат при звільненні та отримав суму середнього заробітку 93922гр83коп пропорційно частині невиплаченої суми при звільненні. З урахуванням того, що позивачу спочатку було перераховано 78313гр62коп, а потім при повороті виконання він повернув 55211гр10коп, фактично він отримав 23102гр52коп. Таким чином від суми за весь період затримки повного розрахунку при звільненні 93922гр83коп має бути віднята отримана сума 23102гр52коп і тоді вираховується сума 70820гр31коп остаточна сума, яка має бути виплачена позивачу як середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.06.2022.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 3005гр10коп (ас1).

Керуючись статтями 241 245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури задовольнити частково.

Скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2022 та прийняти нову постанову.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.06.2022 в сумі 70820 (сімдесят тисяч вісімсот двадцять) гривень 31 коп.

Стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 3005гр10коп за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили з 20.02.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повну постанову складено 22.02.2024.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова