Справа № 140/25989/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 140/25989/23 пров. № А/857/24885/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року, ухвалене суддею Каленюк Ж.В. у м. Луцьку, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 140/25989/23 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Лідер Груп» до Волинської митниці про скасування рішення про коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 21 квітня 2023 року № UA205140/2023/000236/1.

20 листопада 2023 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості від 21 квітня 2023 року № UA205140/2023/000236/1.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Лідер Груп» судові витрати в сумі 9578,00 грн. (5578,00 грн - витрати, пов`язані зі сплатою судового збору; 500,00 грн - витрати на залучення перекладача; 3500,00 грн - витрати на правничу допомогу).

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, оскільки у ньому відповідач не здійснив розрахунок митної вартості і не навів відповідні мотиви. При цьому, сумніви відповідача щодо складових митної вартості товару, який імпортував позивач, ґрунтуються, виключно, на припущеннях відповідача та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважає, що позивач, під час митного оформлення, надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували, товар, що оцінювався та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості товару, що імпортував позивач, натомість, відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару, який імпортував позивач.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що, при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що подані до митного оформлення документи мають розбіжності, які позивач не усунув, а відтак, відповідач скористався правом на коригування митної вартості товару, який імпортував позивач.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняв в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень митного органу, які визначені чинним законодавством України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 31 січня 2023 року позивач (покупець) та компанія Arcadeа UG (продавець) уклали контракт № РР-2302-01, за умовами якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти товар та оплатити його на умовах договору.

20 квітня 2023 року для митного оформлення - автомобіля Audi Q7, календарний рік виготовлення - 2020; модельний рік виготовлення - 2021; номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , позивач подав митну декларацію № 23UA65U8. Фактурна вартість товару становить 40280,00 євро. Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 1609898,96 грн.

До митної декларації позивач додав (графа 44 МД): зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 31 січня 2023 року № РР-2302-01; рахунок-фактуру (інвойс) від 04 квітня 2023 року № РР-2304-01; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movement certificate EUR.l) № PL/MF/AS 0031043 від 14 квітня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 26 січня 2023 року; міжнародну товарно-транспортну накладну від 14 квітня 2023 року; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 19 квітня 2023 року № 3512/23; копію митної декларації країни відправлення № 23PL301010E0495288 від 14 квітня 2023 року.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, відповідач виявив розбіжності у поданих позивачем документах, тому запропонував позивачу додатково подати такі документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару (за бажанням декларанта).

Позивач, листом від 21 квітня 2023 року № 21/04/2023 повідомив, що надав всі можливі документи для визначення митної вартості.

21 квітня 2023 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000236/1.

Митна вартість заявленого товару скоригована на рівні 61000,00 євро, згідно з митною декларацією № UA204080/2023/001063 від 30 січня 2023 року.

Товар випущений у вільний обіг на підставі митної декларації № 23UA46U7 від 21 квітня 2023 року, із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України.

Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості ввезеного товару позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, який задекларований, згідно із митною декларацією № 23UA65U8 від 20.04.2023 року, декларант має подати такі документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару (за бажанням декларанта).

При цьому, як встановив апеляційний суд із рішення про коригування митної вартості товару, витребування відповідачем вказаних вище документів було зумовлено тим, що подані до митного оформлення документи мають розбіжності, зокрема:

1) місце завантаження товару - Польща, а місцезнаходження продавця - Берлін (Німеччина); відсутнє документальне обґрунтування місця відправлення товару;

2) продавцем товару є Arcadeа UG, а власником, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_3 ;

3) у рахунку-фактурі вартість товару вказана в сумі 40280,00 євро, а у митній декларації країни відправлення 188865 польських злотих.

У відповідь на запит відповідача декларант додаткових документів не надав.

Щодо вказаних розбіжностей позивач пояснив що:

- місце знаходження продавця не завжди співпадає із місцем завантаження товару. У контракті зазначено, що місцем завантаження товару, є будь-яка із країн Європейського союзу, а також Швейцарія та Норвегія. На думку позивача, ця обставина не впливає на числові значення митної вартості товару зважаючи на те, що продавець несе транспортні витрати до місця призначення товару на умовах DAP Луцьк, Рівне, Дубно, Ковель, Володимир, Сарни, Старовойтове. Це означає, що продавець несе транспортні витрати щодо доставки товару;

- у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено, що утримувач свідоцтва не завжди є власником транспортного засобу;

- у митній декларації країни відправлення сума зазначена у польських злотих і еквівалента сумі 40280,00 євро. При цьому, на думку позивача, митна декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Надаючи оцінку доводам сторін, щодо правомірності рішення відповідача про коригування митної вартості, апеляційний суд зазначає наступне.

Апеляційний суд, на підставі контракту та рахунку-фактури, а також інших документів, які до митного оформлення товару подав позивач встановив, що продавцем товару є Arcadeа UG, юридична адреса: Schillerstr. 60a, 10627 Berlin, HRB 187436, AG Charlottenburg. Місце відправлення товару: Холм, Польща. Позивач стверджує, що продавець товару не завжди знаходиться за місцем відправлення товару, у місці відправлення товару можуть бути філії, представництва, відділи продажу продавця.

Ці твердження позивача є слушними, крім того, з огляду на те, що у контракті передбачена умова, згідно із якою місцем завантаження товару, є будь-яка із країн Європейського союзу, а також Швейцарія та Норвегія.

При цьому, виходячи з умов контракту, на яких здійснюється транспортування товару, а саме, DAP Луцьк, Рівне, Дубно, Ковель, Володимир, Сарни, Старовойтове, що означає доставку товару до місця призначення за рахунок продавця, різниця між адресою знаходження продавця та місцем відправлення товару, для митної вартості товару, що імпортував позивач, значення не мають, оскільки позивач не несе витрати на транспортування товару.

Що стосується тієї обставини, що продавець, згідно із свідоцтвом про реєстрацію, не є власником транспортного засобу, апеляційний суд зазначає наступне.

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу в країнах Європейського союзу зазначено, що утримувач свідоцтва не завжди є власником транспортного засобу.

Відповідач стверджує, що власником транспортного засобу, який імпортував позивач, є Auto-Union-Str, однак, апеляційний суд встановив, що Auto-Union-Str це частина адреси місця видачі свідоцтва: Auto-Union-Str, 1, НОМЕР_4 , Ingolstadt.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб, який імпортував позивач зареєстрований на « ОСОБА_1 ».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом, який підтверджує митну вартість товару, а тому відповідач не може посилатися на інформацію, яка вказана у ньому, здійснюючи розмитнення товару.

Що стосується тих розбіжностей, що у рахунку-фактурі вартість товару вказана в сумі 40280,00 євро, а у митній декларації країни відправлення 188865 польських злотих, то апеляційний суд звертає увагу на те, що митна декларація країни відправлення, згідно із 2 статті 53 МК України, не є документом, який підтверджує митну вартість товару, а тому відповідач не може посилатися на інформацію, яка вказана у ній, здійснюючи розмитнення товару.

На думку апеляційного суду, сумніви митного органу щодо митної вартості товару, яку задекларував позивач, з підстав виявлених відповідачем розбіжностей, є необґрунтованими, що позбавляє відповідача права самостійно коригувати митну вартість товару, що вказана у цій митній декларації.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що відповідач обрав резервний метод визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 93 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідач у рішенні про коригування митної вартості ввезеного позивачем товару зазначив, що визначив митну вартість товару на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби та митної декларації № UA204080/2023/001063 від 30 січня 2023 року на основі якої раніше розмитнювався аналогічний товар.

Разом з тим, відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Такого висновку апеляційний суд дійшов, зважаючи на те, що у рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні порівняльні характеристики товару, який ввозив позивач та того, який за основу коригування обрала митниця.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 21 квітня 2023 року № UA205140/2023/000236/1 є необґрунтованим та прийнятим з порушенням статей 53-55 МК України, а тому його необхідно скасувати.

Цей висновок є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року в справі № 140/25989/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 21.02.2024 року