Справа № 635/1383/23
Суддя: Березовська І. В.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/1383/23
Провадження № 2-а/635/10/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року смт Покотилівка Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.,

секретаря судового засідання Гусейнова Е.Е.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача- Смиковської А.М.

за участю представників відповідача- Гуда К.П., Красильнікової Н.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

До Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Смиковська А.М., до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. У позові позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову №198/20-40-07-30 від 03 березня 2023 року про накладення адміністративного стягнення, про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 166-6 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 2 550,00 гривень; стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 гривень та розподілити судові витрати, понесені у зв`язку з поданням адміністративного позову,які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 12.01.2023 р. Головним управлінням ДПС у Харківської області на підставі наказу №1804-п від 27.12.2022 р. проводилась документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "АУДІОКОНТРАКТ" (Код ), за результатами якої 25.01.2023 р. складено Акт №1416/20-40-07-07-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "АУДІОКОНТРАКТ" (код за ).

Перевірка проводилась за період з 01.01.2017 р. по 11.01.2023 р. Також, постановою №198/20-40-07-30 від 03.03.2023 року Головного управління ДПС у Харківській області було накладено адміністративне стягнення, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було притягнуто до відповідальності за порушення ст. 166-6 КУпАП, за те, що ліквідатором ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ» за період з 01.01.2017 по 11.01.2023 року до перевірки не надано: відомості про рух грошових коштів по банківських рахунках та їх залишки, накази, договори, видаткові накладні, акти приймання-передачі, інвентаризаційні описи за період 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки, відомості нарахування заробітної плати, касові книги, головні книги, зворотно-сальдові відомості, не надано даних бухгалтерського обліку, у т.ч. стосовно обліку готової продукції (рахунок № 26), також не надано первинних документів щодо обліку, реалізації та списання готової продукції, не надано до перевірки первинні документи, облікових та інших регістрів, бухгалтерський облік та інші документи з питань обчислення і сплати податків та зборів, тощо.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з Постановою №198/20-40-07-30 від 03.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення, вважаючи Постанову протиправною та незаконною; такою, що винесена без встановлення складу адміністративного правопорушення та обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, без дослідження доказів, з грубим порушенням приписів Податкового кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, звернувся з вказаним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2023 року відкрито провадження у вищевказаній адміністративній справі, розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

28 березня 2023 року від представника відповідача Головного управління ДПС у Харківській області - Гуда К.П. надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень разом з додатками.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Наголосили, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова №198/20-40-07-30 від 03.03.2023 року є правомірною та винесеною у повній відповідності до норм чинного законодавства та в межах компетенції.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, і районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що 27.10.2022 року постановою Господарського суду Харківської області у справі №922/5228/21 було визнано ТОВ "АУДІОКОНТРАКТ" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ОСОБА_1 ліквідатором товариства (Т-1, а.с.209-213).

11.11.2022 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури від 27.10.2022 по справі №922/5228/21 (Т-1, а.с.214-221).

З 12.01.2023 року Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі наказу №1804-п від 27.12.2022 р. (Т-1, а.с.37). проводилась документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "АУДІОКОНТРАКТ" (код за ), за результатами якої 25.01.2023 р. складено Акт №1416/20-40-07-07-05/31111688 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "АУДІОКОНТРАКТ" (код за ) (Т-1, а.с.41-58).

ГУ ДПС у Харківській області Листом №5010/6/20/40-07-07-11 від 01.02.2023 (Т-1, а.с.146-147) запросило ліквідатора Мухітдінова Р.Д. на ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 166-6 КУпАП в зручний для ліквідатора час 16.02.2023 з 08:00 до 17:00 за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, буд. 30. У цьому запрошені зазначено, що ОСОБА_1 було порушено норми статті 166-6 КУпАП, відповідно до якої зазначено про відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку проведення інвентаризації майна, порушення порядку проведення оцінки майна, складення ліквідаційного балансу (проміжного балансу), розподільчого балансу, передавального акта під час припинення юридичної особи, інших осіб, залучених до припинення юридичної особи, що тягне за собою накладення штрафу від ста до ста п`ятдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян.

16.02.2023 р. Відповідачем було складено протокол №130/20-40-07-30 від 16.02.2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та притягнення його до відповідальності за ст. 166-6 КУпАП (Т-1, а.с.169-170), а саме за ненаданням до перевірки первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерський облік та інші документи з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що представником позивача були подані письмові пояснення (Т-1, а.с.171-178) та зауваження щодо змісту протоколу (Т-1, а.с.179-182) з обґрунтуванням причини невідповідності обставин.

При цьому, ГУ ДПС у Харківській області 17.02.2023 року було складено Акт вих. №665/20-40-07-07-05/ НОМЕР_1 (Т-1, а.с.183) «Про неможливість підписання протоколу про адміністративне правопорушення за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ» (Код )», відповідно до якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення №130/20-40-07-30 від 16.02.2023 року відмовився. Даний акт було отримано Позивачем засобами поштового зв`язку 20.02.2023 року.

Разом з тим,Позивач в судовому засіданні зазначив, що 16.02.2023 зазначений протокол складено у приміщенні офісу ліквідатора ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ» Мухітдінова Р. Д. та вручено йому особисто.

Постановою №198/20-40-07-30 від 03.03.2023 (Т-1, а.с. 35-36) на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення та притягнуто його до відповідальності за порушення статті 166-6 КУпАП, за те, що ліквідатором ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ» за період з 01.01.2017 по 13.01.2023 до перевірки не надано первинні документи, облікових та інших регістрів, бухгалтерський облік та інші документи з питань обчислення і сплати податків та зборів, та накладено штраф в сумі 2550,00 грн.

Позивач не погодившись з постановою №198/20-40-07-30 від 03.03.2023, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, з метою правильного та єдиного застосування податковими органами законодавства з питань притягнення до адміністративної відповідальності правопорушників, Міністерство фінансів України наказом від 02.07.2016 № 566 затвердило Інструкцію з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, зареєстровану у Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 р. за № 1046/29176 (надалі - Інструкція №5 66).

Згідно з п. 4 розділу ІІ Інструкції № 566 зміст Протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 566, передбачено, що відповідно до частини першої статті 255 КУпАП уповноважені посадові особи податкових органів мають право складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення за статтями 51-2, 155-1, 162-1, 163-1-163-4, 163-12, частинами другою та третьою статті 163-17, 164, 164-5, 164-16, 166-16, 166-17, 177-2 КУпАП.

Пунктом 2.4.1. розділу ІІ Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом ДПС України Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків № 470 від 04.09.2020, передбачено, що працівник підрозділу податкового аудиту, який здійснював (очолював) перевірку та виявив адміністративне правопорушення, у визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) терміни складає протоколи про адміністративне правопорушення (далі - Протокол), готує матеріали у справі для вирішення питання про притягнення платника податків (посадових осіб платника податків) до адміністративної відповідальності.

Зі змісту акту №1416/20-40-07-07-05/31111688 від 25.01.2023 встановлено, що головний державний інспектор відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області Світлана Бондаренко, не підписувала цей акт перевірки, оскільки перебувала на лікарняному, про що є відповідна відмітка у тексті акту.

Вказане свідчить, що ОСОБА_2 не є уповноваженою особою податкового органу, яка виявила адміністративне правопорушення, отже не мала права складати протокол про адміністративне правопорушення №130/20-40-07-30 від 16.02.2023. Відповідно, цей протокол складено не уповноваженою на те особою.

Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції № 566, передбачено, що при складанні Протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка у Протоколі.

Зі змісту протоколу №130/20-40-07-30 від 16.02.2023 судом встановлено, що при складанні протоколу посадовою особою ГУ ДПС у Харківській області, права й обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП не були роз`яснені ОСОБА_1 та його не було повідомлено про те, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису у відповідній графі, що також є суттєвим порушенням КУпАП.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції №566 встановлено, що у разі відмови особи, щодо якої складається Протокол, від підписання Протоколу посадова особа податкового органу робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у разі їх наявності.

У порушення приписів наведеної норми Інструкція №566, у відповідній графі протоколу №130/20-40-07-30 від 16.02.2023 відсутній запис посадової особи податкового органу про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу, який би був засвідчений своїм підписом та підписами свідків у разі їх наявності.

Натомість, ГУ ДПС у Харківській області складено Акт №665/20-40-07-07-05/31111688 «Про неможливість підписання протоколу про адміністративне правопорушення за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ».

У ході судового розгляду цієї справи встановлено та не спростовано Відповідачем того факту, що 16.02.2023 протокол про адміністративне правопорушення №130/20-40-07-30 було складено у приміщенні офісу ліквідатора ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ» Мухітдінова Р. Д., після чого позивач отримав його особисто. Чим обумовлено наявність підстав для складання акту про неможливість підписання протоколу відповідач обґрунтовано пояснити не зміг.

Відповідно до встановленого Інструкцією № 566 бланку протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що обов`язково має вказуватися не лише стаття КУпАП, відповідно до якої притягається особа до відповідальності, але повинна зазначатись також частина статті цього Кодексу.

Однак, зі змісту протоколу № 130/20-40-07-30 від 16.02.2023 вбачається, у відповідній графі вказана лише стаття 166-6 КУпАП, без зазначення конкретної частини цієї статті, яка, на думку податкового органу, порушена позивачем.

Відповідно, встановити за якою частиною ст. 166-6 КУпАП стосовно позивача складено протокол, що в свою чергу вказує, що податковим органом не було дотримано порядку та форми складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, ГУ ДПС у Харківській області було порушено строки, встановлені ст. 254 КУпАП, складення протоколу № 130/20-40-07-30 від 16.02.2023 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене суд встановив допущенні податковим органом суттєві порушення імперативних вимог КУпАП та Інструкції № 566 при розгляді адміністративної справи та складанні протоколу №130/20-40-07-30 від 16.02.2023 про адміністративне правопорушення, що є достатньою підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим джерелом доказів.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності був факт ненадання до перевірки документів ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ», а саме: первинних документів, облікових та інших регістрів, документів бухгалтерського обліку та інших документи з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до ч.5 ст. 166-6 КУпАП, неподання, несвоєчасне подання або подання не в повному обсязі на вимогу податкових органів або Пенсійного фонду України для проведення позапланових перевірок первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, податкової звітності та інших документів, що пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, інших сум, що пов`язані із такими зобов`язаннями, дотриманням вимог іншого законодавства, контроль за яким покладено на зазначені органи та фонди, несвоєчасне, неповне або з порушенням встановленого порядку проведення на вимогу податкового органу інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та коштів під час припинення юридичної особи тягне за собою накладання стягнення на ліквідатора від ста до ста п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. (п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України).

Так, аналіз наведених норм свідчить про наявність у платника податків обов`язку з надання відповідних документів для проведення перевірок за запитами контролюючих органів, та, відповідне право контролюючих органів притягнути платника податків до відповідальності за невиконання такого обов`язку.

Статтею 251 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Наявність у податкового органу такого права не позбавляє його обов`язку з`ясування усіх обставин справи та доведення наявності у діях позивача вини.

При ухваленні спірної постанови посадовою особою ГУ ДПС у Харківській області, всупереч наведених вище приписів КУпАП не надано оцінку обставинам того, що:

- позивача призначено ліквідатором ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ» на підставі - постанови Господарського суду Харківської області від 27.10.2022 року по справі №922/5228/21,

- процедура банкрутства була розпочата за ініціативою ГУ ДПС у Харківській області, що підтверджується ухвалою Господарського суду Харківської області по справі №922/5228/21 від 01.02.2022,

- ОСОБА_1 призначено ліквідатором ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ» також за ініціативою ГУ ДПС у Харківській області, що підтверджується постановою Господарського суду Харківської області по справі №922/5228/21 від 27.10.2022,

- факту вчинення позивачем дій, направлених на розшук ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ» та його посадових осіб з метою отримання від них усіх документів, пов`язаних з діяльністю боржника,

- факту, що попереднім керівництвом ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ» не було передано жодних документів у розпорядження ліквідатора Мухітдінова Р. Д. на вимогу останнього,

- надання позивачем до податкового органу усіх документів, які він мав змогу зібрати стосовно ТОВ «АУДІОКОНТРАКТ»,

- повідомлення податкового органу ліквідатором ОСОБА_1 про відсутність у нього первинної документації підприємства.

Згідно висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який висвітлений в постанові від 09.10.2019 року по справі №337/3816/16-а, в якому зазначено: Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи приписи 7, 9, 245, 251, 280 КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Водночас важливим є дотримання посадовою особою порядку притягнення до адміністративної відповідальності, установленого КУпАП.

Під час розгляду справи, зокрема щодо правомірності рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути перевірено чи були вчинені відповідні дії, що стали підставою для прийняття такого рішення, та чи є підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Дотримання посадовою особою порядку притягнення до адміністративної відповідальності є важливою складовою дотримання прав особи, яка притягається до відповідальності, а тому також має бути враховано.

Натомість, ГУ ДПС у Харківській області не надавалася належна оцінка повідомленим позивачем обставинам, та не встановлювався склад адміністративного правопорушення, а висновки зроблені лише по факту ненадання позивачем документів для перевірки, що суперечить імперативним приписам КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність податковим органом наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, визначеного ст. 166-6 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Таким чином, з урахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, встановлених обставин по справі суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови №198/20-40-07-30 від 03.03.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , та закриття провадження у справі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

За приписами частин першої-третьої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами і доповненнями) під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (п. 57).

В обґрунтування факту спричинення моральної шкоди представник позивача зазначила, що оскаржувана постанова №198/20-40-07-30 про накладення адміністративного стягнення від 03.03.2023 року, суттєво впливає на ділову репутацію позивача та створює негативний професійний образ для залучення потенційних клієнтів, що призводить до його моральних страждань та переживань.

Позивач зазначив, що у зв`язку зі створенням додаткового робочого навантаження, він був змушений працювати в позаробочий час, та хвилюватись щодо виконання його обов`язків по іншим робочим справам.

Однак, враховуючи те, що матеріали адміністративної справи не містять доказів заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, завдання шкоди ділової репутації або втрат немайнового характеру, а також підтвердження причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і завданням позивачеві від цього моральної шкоди, вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Щодо відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу.

Суд дійшов висновку, що оскільки адміністративний позов було задоволено частково, то відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України необхідно розподілити судові витрати.

Так, за визначенням частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1611 гривень 00 копійок, що підтверджується Квитанцією від 13.03.2023 року.

Судом також встановлено, що позовна заява складається з зокрема з таких позовних вимог, щодо скасування постанови №198/20-40-07-30 про накладення адміністративного стягнення від 03.03.2023 року та щодо стягнення з ГУ ДПС у Харківській області відшкодування моральної шкоди в розмірі - 50 000 грн.

Судовий збір за подання даної позовної заяви з вимогою про скасування постанови №198/20-40-07-30 про накладення адміністративного стягнення від 03.03.2023 року становив - 536,80 грн.

Судовий збір за подання позовної заяви з вимогою про стягнення з ГУ ДПС у Харківській області відшкодування моральної шкоди в розмірі - 50 000 грн. становив 1 073,60 грн.

Оскільки даним рішенням було частково задоволено вимоги Позивача та відмовлено в частині задоволення позовних вимог відшкодування моральної шкоди, то відповідно до вимог статті 139 КАС України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору за подання позову підлягають частковому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківської на користь ОСОБА_1 у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Склад та обсяг судових витрат визначено у частині 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Щодо підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 надано:

- договір про надання професійної правничої допомоги №1118313 від 14.02.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Смиковською А.М.;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, пов`язаних з підготовкою та поданням позовної заяви про скасування постанови №198/20-40-07-30 про накладення адміністративного стягнення від 03.03.2023 року;

- Акт про виконану професійну правничу допомогу від 03.05.2023 року до договору №11118313 від 14.02.2023 року на загальну суму 28 182,00 грн., відповідно до якого, адвокатом було витрачено 21 годину на надання професійної правничої допомоги та надано Клієнту такі послуги: з попереднього опрацювання матеріалів, надання правового висновку та консультації, підготовка та написання письмових пояснень та зауважень щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 166-6 КУпАП від 16.02.2023 року складеного щодо клієнта, представництво інтересів клієнта перед представниками Головного управління ДПС у Харківській області за адресою офісу Клієнта: АДРЕСА_1 , щодо розгляду протоколу від 16.02.2023 №130/20-40-07-30 про адміністративне правопорушення за ст. 166-6 КУАП, представництво інтересів Клієнта в Головному управлінні ДПС у Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, буд. 30, щодо розгляду адміністративної справи по протоколу від 16.02.2023 №130/20-40-07-30 про адміністративне правопорушення за ст. 166-6 КУАП, підготовка позовної заяви про скасування постанови №198/20-40-07-30 про накладення адміністративного стягнення від 03.03.2023 року, подання через сервіс «Електронний суд» позовної заяви про скасування постанови №198/20-40-07-30 про накладення адміністративного стягнення від 03.03.2023 року, з урахуванням часу, необхідного на сканування копій документів, консультування клієнта за весь час здійснення розгляду справи судом (після подачі позовної заяви до суду).

З аналізу акту про виконану професійну правничу допомогу від 03.05.2023 року до договору №11118313 від 14.02.2023 року судом встановлено, що надана правнича допомога, яка зазначена у пунктах 1-4 зазначеного акту, ураховуючи вимоги частини 3 статті 134 КАС України не відноситься до цілей розрахунку судових витрат та не приймається до уваги.

Також суд зазначає, що зазначена у п. 6 акту правова допомога, подання через сервіс «Електронний суд» позовної заяви про скасування постанови №198/20-40-07-30 про накладення адміністративного стягнення від 03.03.2023 року, з урахуванням часу, необхідного на сканування копій документів судом (1 год 30 хв) не приймається, оскільки не відноситься, до самостійного виду адвокатської послуги, є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки позовної заяви» та є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги, як наслідок має бути виключено із загальної вартості наданих відповідачу послуг правничої допомоги.

Відповідно до п.п. 4.3. п. 4 Договору, клієнт має сплатити адвокату 28 182, 00 грн. (50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати - 1342,00 грн. * 21 години).

Крім того, суд зазначає, що в акті зазначено, що представництво інтересів клієнта в Харківському районному суді Харківської області щодо розгляду позовної заяви про скасування постанови №198/20-40-07-30 про накладення адміністративного стягнення від 03.03.2023 року (в т.ч. з урахуванням часу необхідного дістатись до суду 30 хв., очікування та повернення до офісу 30 хв.), здійснюється згідно умов п.п. 4.3. п. 4 Договору з розрахунку 1342,00 грн. * кількість витрачених годин, що визначаються по закінченню судового засідання.

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що оскільки по даній справі відбулось три судових засідання, тому просила врахувати 3 години надання професійної правничої допомоги на представництво інтересів позивача в суді в Харківському районному суді Харківської області щодо розгляду позовної заяви.

Відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Таким чином, з даного акту та обставин справи встановлено, що адвокатом було витрачено в загальній кількості 11 годин часу на надання професійної правничої допомоги клієнту по даній справі.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складання позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 23.04.2019 по справі №826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи, та пропорційності до розміру задоволених позовних вимог.

Оцінюючи співмірність послуг категоріям складності справи, ціни позову, обсягом наданих послуг, суд враховує, що розгляд вказаної справи, згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області про відкриття провадження у справі здійснювалося за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки була віднесена до справ незначної складності; позивач ОСОБА_1 є ліквідатором (арбітражним керуючим); відповідачем по справі є Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, а стягнення відбувається за рахунок бюджетних асигнувань; предметом позову є вимога, зокрема щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, на ОСОБА_1 про притягнуто до відповідальності за порушення статті 166-6 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 2 550,00грн.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума в розмірі 32 208,00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог не є пропорційною.

Суд зазначає, що сума в розмірі 14 762,00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, буде відповідати пропорційності розміру задоволених позовних вимог, є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (11 годин); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Тому, доводи відповідача про те, що позивач є адвокатом не нівелює його права користуватися правничою допомогою іншого адвоката та не є законною та обґрунтованою підставою для відмови у задоволенні такої заяви.

При цьому, суд зазначає, що відповідач в своєму відзиві не вказує, яку саме суму витрат на правничу допомогу вважає співмірною та такою що має бути компенсована позивачеві, тим самим заперечує право позивача на отримання відповідного відшкодування.

Обмежене фінансування податкового органу не є належною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 14 762,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295, пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови №198/20-40-07-30 від 03.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення, якою було притягнуто до відповідальності за порушення ст. 166-6 КУпАП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №198/20-40-07-30 від 03.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення, якою було притягнуто до відповідальності за порушення ст. 166-6 КУпАП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Стягнути з рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (Код , місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 536,80 грн. та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 14 762, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, , місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46.

Суддя - І.В. Березовська