Справа № 500/550/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/550/24

23 лютого 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №67 від 02.01.2024 про відмову позивачу в призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити і виплачувати з 24.10.2023 позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи на Виробничо-науковій системі «Дністер» з 13.07.1989 по 20.09.1993, та прийняти для обчислення розміру пенсії архівну довідку про оплату праці від 01.01.2024 № 17-14/1 на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивач вказує, що звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №67 від 02.01.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії та не зараховано до страхового стажу період роботи на Виробничо-науковій системі «Дністер» з 13.07.1989 по 20.09.1993, оскільки запис про звільнення у трудовій книжці позивача не завірено печаткою підприємства. Окрім того, не взято до уваги архівні довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, оскільки встановлено, що в книгах по заробітній платі по батькові заявника вказано зі скороченням, що не відповідає його паспортним даним.

Позивач не погоджується з такою відмовою органу Пенсійного фонду та стверджує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Відтак вказує на наявність обґрунтованих підстав для визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 02.01.2024 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії та зобов`язання призначити йому пенсію з 24.10.2023. З наведених підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

14.02.2024 від ГУ ПФУ в Тернопільській області надійшов відзив на позов. Відповідач 1 проти позову заперечив та зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Кіровоградській області, рішенням від 02.01.2024 №67 якого позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком.

Страховий стаж позивача становить 22 роки 29 днів.

За результатами розгляду документів до страхового стажу позивача не зараховано:

період з 30.03.1987 по 10.07.1989 згідно вкладиша трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум вихододнів, а також довідка про перейменування господарства;

період з 13.07.1989 по 20.09.1993 згідно записів трудової книжки, оскільки запис про звільнення не завірений печаткою;

періоди згідно архівних довідок від 16.10.2023 № 17-14/365 та від 01.01.2024 № 17-14/1, оскільки відповідно до акту перевірки достовірності вказаних даних про заробітну плату від 30.10.2023 №1900-1102-1/5266 встановлено, що в книгах по заробітній платі скорочення по батькові (Я., Ярем., Яр.), що не відповідає паспортним даним заявника ( ОСОБА_2 ).

Відтак відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позову (а.с.27-29).

16.02.2024 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Кіровоградській області. Відповідач 2 вважає, що оскаржуваним рішенням від 02.01.2024 підставно та правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком. Права на призначення пенсій відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 не має у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вік заявника становить 55 років, страховий стаж - 22 роки 29 днів.

Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 02.01.2024 №67 до страхового стажу позивача не зараховано період трудової діяльності згідно вкладиша трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , а саме в колгоспі Іскра з 30.03.1987 по 10.07.1989, оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум вихододнів, а також довідка про перейменування господарства. Крім того, у зазначений період заявник перебував на військовій службі. До страхового стажу не зараховано період роботи з 13.07.1989 по 20.09.1993 згідно запису трудової книжки, оскільки запис про звільнення не завірений печаткою. Архівні довідки від 16.10.2023 №17-14/365 та від 01.01.2024 №17-14/1 неможливо взяти до уваги, оскільки встановлено, що в книгах по заробітній платі наявне скорочення по батькові, що не відповідає паспортним даним заявника ( ОСОБА_2 ).

З огляду на вказане відповідач 2 просить у позові відмовити (а.с.35-38).

20.02.2024 відповідачем 1 подано до суду копії матеріалів пенсійної справи позивача (а.с.49-90).

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 19.10.2015 (а.с.10).

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що позивач неодноразово звертався до органів Пенсійного фонду із заявами про призначення дострокової пенсії за віком, а саме: 16.10.2023, 03.11.2023, 24.11.2023 (а.с.49, 67, 76). Однак рішеннями територіальних органів Пенсійного фонду України від 23.10.2023, від 06.11.2023 та від 29.11.2023 відповідно ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.53, 65, 86).

Вказані рішення органів Пенсійного фонду позивачем оскаржено не було.

01.01.2024 позивач у черговий раз звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, надавши до заяви відповідні документи, зазначені у розписці-повідомленні (а.с.87).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Кіровоградській області, рішенням якого №67 від 02.01.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 25 років. У цьому рішенні вказано, що вік заявника становить 55 років, страховий стаж особи становить 22 роки 29 днів.

За результатами розгляду документів до страхового стажу позивача не зараховано період роботи згідно вкладиша трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 в колгоспі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 30.03.1987 по 10.07.1989, оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум вихододнів, а також довідка про перейменування господарства. До страхового стажу не зараховано період з 13.07.1989 по 20.09.1993 згідно записів трудової книжки, оскільки запис про звільнення не завірений печаткою.

Архівні довідки від 16.10.2023 №17-14/365 та від 01.01.2024 №17-14/1 не взято до уваги, оскільки відповідно до акту перевірки достовірності вказаних даних про заробітну плату від 30.10.2023 №1900-1102-1/5266 встановлено, що в книгах по заробітній платі наявне скорочення по батькові (Я., ОСОБА_3 , Яр.), що не відповідає паспортним даним заявника ( ОСОБА_2 ) (а.с.8, 39).

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача 2 щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Стаття 115 Закону №1058-IV визначає пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Так, за змістом пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Системний аналіз наведеної вище норми надає суду підстави для висновку, що право на призначення дострокової пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

На час звернення 01.01.2024 до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV вік позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) становив 55 років.

Відповідачі не заперечують права позивача на дострокову пенсію за вказаною підставою при дотримання умови щодо наявності необхідного страхового стажу не менше 25 років.

Спірним у розглядуваних спірних правовідносинах є наявність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи у Виробничо-науковій системі «Дністер» з 13.07.1989 по 20.09.1993.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Судом досліджено копію трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , заповненої 05.04.1987 на ім`я позивача, розділ Відомості про роботу якої містить записи щодо його трудової діяльності у Виробничо-науковій системі «Дністер» з 13.07.1989 по 20.09.1993:

запис №4, 13.07.1989 прийнятий на роботу на посаду агронома-технолога,

запис №5, 20.09.1993 звільнений з посади агронома-технолога у зв`язку з переходом на роботу в Заліщицький радгосп-технікум.

Запис про прийняття на роботу засвідчений підписом уповноваженої особи та скріплений печаткою підприємства.

Запис про звільнення засвідчений підписом уповноваженої особи, однак відтиску печатки підприємства не вбачається. Щодо обох записів зазначено реквізити наказів, на підставі яких внесено відповідні записи (а.с.13).

Як встановлено судом зі змісту оскаржуваного рішення і розрахунку стажу (а.с.8, 9), до страхового стажу позивача не зарахована трудова діяльність в період з 13.07.1989 по 20.09.1993, оскільки запис про звільнення не завірений печаткою.

Порядок ведення трудових книжок на момент внесення спірного запису (20.09.1993) було врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується 05.01.1993.

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як вказано вище, запис №5 від 20.09.1993 про звільнення позивача з роботи засвідчений підписом уповноваженої особи, однак не скріплений печаткою підприємства. Натомість скріплено печаткою запис №4 від 13.07.1989 про прийняття позивача на роботу (а.с.13).

Поряд з цим суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах. Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо заповнення такої.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від постанові від 21.02.2018 (справа №687/975/17), від 23.04.2019 (справа №593/1452/16-а), від 30.09.2021 (справа №300/860/17), висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Також на підтвердження роботи у спірний період позивачем надано архівну довідку №17-14/1 від 01.01.2024, видану архівним відділом апарату виконавчого комітету Заліщицької міської ради на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1989-1993, яка містить інформацію про суми заробітної плати ОСОБА_1 у Виробничо-науковій системі «Дністер» (а.с.20). Однак в оскаржуваному рішенні вказано, що така довідка не взята до уваги, оскільки відповідно до акту перевірки достовірності вказаних даних про заробітну плату від 30.10.2023 №1900-1102-1/5266 встановлено, що в книгах по заробітній платі наявне скорочення по батькові (Я., ОСОБА_3 , Яр.), що не відповідає паспортним даним заявника ( ОСОБА_2 ) (а.с.8, 39).

При цьому в архівній довідці №17-14/1 від 01.01.2024 зазначено, що інших осіб на прізвище ОСОБА_4 у книгах по нарахуванню заробітної плати у виробничо-науковій системі «Дністер» за період 1989-1993 років не внесено (а.с.20).

Суд вважає, що такий недолік у написанні по батькові ніяким чином не впливає на можливість зарахування спірного періоду до страхового стажу. Мова йде про одну й ту ж особу ОСОБА_1 , спірний період роботи підтверджується записами трудової книжки.

Таким чином, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до страхового стажу позивача має бути зарахований період роботи у Виробничо-науковій системі «Дністер» з 13.07.1989 по 20.09.1993.

Відтак наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №67 від 02.01.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком та зобов`язання органу Пенсійного фонду зарахувати вказаний період до страхового стажу позивача.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання призначити позивачу дострокову пенсію за віком з 24.10.2023, то суд зазначає таке.

Право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув віку 55 років ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто набув право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV при наявності необхідного страхового стажу.

Як слідує з розрахунку зарахованого відповідачами страхового стажу позивача, на час звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж ОСОБА_1 , складає 22 роки 29 днів (а.с.9), про що також вказано в рішенні від 02.01.2024. Додатково зарахуванню до страхового стажу підлягає вищевказаний спірний період з 13.07.1989 по 20.09.1993, що становить більше 4 років.

Відтак у разі зарахування періоду роботи позивача у Виробничо-науковій системі «Дністер» з 13.07.1989 по 20.09.1993, очевидно, що страховий стаж ОСОБА_1 становитиме понад 25 років та є достатнім для призначення дострокової пенсії за віком.

Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем 2 як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про зобов`язання відповідного територіального органу Пенсійного фонду призначити позивачу пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV.

На переконання суду, належним і ефективним способом захисту порушених прав позивача за обставин цієї справи є саме зобов`язання відповідного територіального органу Пенсійного фонду зарахувати спірний період до страхового стажу та призначити пенсію, а не повторно розглянути заяву про призначення пенсії, оскільки встановивши обставини справи, суд має достатні підстави стверджувати про виконання позивачем усіх умов для призначення пенсії за віком, а спосіб захисту порушеного права має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Суд також враховує, що позивач неодноразово звертався з відповідними заявами про призначення пенсії до органів Пенсійного фонду, однак отримував відмову, у даному випадку позивачем 01.01.2024 учетверте подано таку заяву.

При цьому при визначенні відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, який має зарахувати страховий стаж та розглянути питання про призначення пенсії позивачу, суд враховує, що 30.03.2021 набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1), якою внесені зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналізуючи вищезазначені норми Порядку №22-1, суд зазначає, що:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (пункт 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 структурним підрозділом органу, що призначає пенсію визначено ГУ ПФУ в Кіровоградській області, тому належним відповідачем у спірних правовідносинах є ГУ ПФУ в Кіровоградській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

ГУ ПФУ в Тернопільській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішень про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для задоволення щодо нього позовних вимог.

З огляду на викладене вище, з метою ефективного захисту прав позивача належить зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV.

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію позивачу, то суд зауважує, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону №1058-ІV вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Позивач просить призначити пенсію з 24.10.2023, стверджуючи, що це дата звернення за пенсією.

Однак, як встановлено судом, та підтверджується матеріалами, наданими відповідачем 1, ОСОБА_1 звертався до органів Пенсійного фонду щодо призначення дострокової пенсії за віком із заявами від 16.10.2023, від 03.11.2023, від 24.11.2023 (а.с.49, 67, 76). Заява, датована 24.10.2023, позивачем не подавалась. За результатами розгляду поданих заяв, рішеннями органів Пенсійного фонду від 23.10.2023, від 06.11.2023 та від 29.11.2023 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.53, 65, 86). Вказані рішення органів Пенсійного фонду позивачем оскаржено не було.

Предметом розгляду даної справи є оскарження позивачем рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №67 від 02.01.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за поданою ним заявою від 01.01.2024. Судом констатовано протиправність згаданого рішення та встановлено наявність підстав для його скасування.

Відтак пенсію позивачу необхідно призначити з 01.01.2024, тобто з дня звернення за пенсією, зважаючи на те, що позивач звернувся за пенсією після спливу трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання прийняти для обчислення розміру пенсії архівну довідку про оплату праці від 01.01.2024 № 17-14/1 на ім`я ОСОБА_1 , то суд встановив, що така довідка стосується особи позивача та містить відомості про суми нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати у Виробничо-науковій системі «Дністер» у 1989-1993 роках. У даному випадку за встановлених обставин справи та враховуючи висновки суду, наведені у мотивувальній частині цього рішення щодо вказаної довідки, відсутні сумніви щодо того, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області при призначенні позивачу пенсії не буде враховано відомостей архівної довідки від 01.01.2024 № 17-14/1. Суд не вбачає підстав для додаткового зазначення у резолютивній частині рішення про зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняти для обчислення розміру пенсії вказану архівну довідку.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, відповідач ГУ ПФУ в Кіровоградській області діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, недобросовісно.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №67 від 02.01.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи у Виробничо-науковій системі «Дністер» з 13.07.1989 по 20.09.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вулиця Соборна, 7А, місто Кропивницький, 25009, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складений та підписаний 23 лютого 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.