Справа № 520/19931/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 520/19931/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року (суддя Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст рішення складено 05.10.2023 року) в справі №520/19931/23 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Дмитра Лубінця про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання надати обґрунтовану письмову відповідь на звернення,-

в с т а н о в и в:

27.07.2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Дмитра Лубінця (далі по тексту відповідач або Уповноважений), в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання обґрунтованої письмової відповіді за результатами перевірки та інформацією по суті прийнятих рішень у визначений законом термін та щодо не складення і не направлення до компетентного суду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 212-3 КУпАП, стосовно голови Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2 , відносно звернення, направленого нею в установленому законом порядку на адресу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 15.05.2023 та зобов`язати відповідача надати їй обґрунтовану письмову відповідь на її звернення від 15.05.2023 з результатами перевірки та інформацією по суті прийнятих рішень відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та Конституції України та вирішити питання про складення та направлення до компетентного суду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 212-3 КУпАП, стосовно голови Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2 за обмеження (у часі та об`ємі) доступу до персональних даних ОСОБА_1 , що містяться в її особовій справі, розпорядником якої є зазначена Конкурсна комісія.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Свої вимоги апелянт обґрунтовувала тим, що суд першої інстанції не встановив в чому полягала перевірка відповідачем її скарги, які заходи були вжиті з метою перевірки, чи з`ясовано було відповідачем, що Конкурсна комісія з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України дійсно отримувала від ГО «Автомайдан» 07.09.2022 на свою електронну скриньку певні матеріали щодо судді Другого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 та чи були витребувані відповідачем такі матеріали, тобто чи належну перевірку здійснив відповідач, чи лише обмежився листуванням із зазначеною Комісією. Уповноважений Верховної Ради України з прав людини має право на ознайомлення з документами, у тому числі тими, що містять інформацію з обмеженим доступом, та отримання їх копій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, органах прокуратури, включаючи справи, які знаходяться в судах, запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі, направляти у відповідні органи акти реагування Уповноваженого у разі виявлення порушень прав і свобод людини і громадянина для вжиття цими органами заходів. Уповноважений зобов`язаний додержуватися Конституції України і законів України, інших правових актів, прав та охоронюваних законом інтересів людини і громадянина, забезпечувати виконання покладених на нього функцій та повною мірою використовувати надані йому права. Апелянт вважає, що відповідач у межах своїх повноважень не здійснив перевірку її звернення від 15.05.2023 року, не ознайомився та не отримав копії документів, про які зазначила у своєму зверненні, не запросив керівника Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України І.С. Міщенка для отримання від нього усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі, зокрема обставин приховання від позивача зазначених ним у зверненні документів, не направив до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України акт реагування Уповноваженого - подання, у разі виявлення порушень прав і свобод людини і громадянина для вжиття цим органом заходів відновлення прав позивача на доступ до зібраних про нього персональних даних. Як вбачається з матеріалів перевірки Уповноваженого, він обмежився лише кількома запитами до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яка ігнорувала такі запити, та до Вищої ради правосуддя з проханням сприяти передачі запиту до зазначеної Комісії. Така поведінка відповідача та обмежене використання прав замість їх належного використання у повній мірі є явним проявом протиправної бездіяльності з неналежної перевірки зазначеного позивачем факту порушення прав на доступ до зібраних про позивача персональних даних. Апелянт вказувала, що Уповноважений має достатньо важелів для відновлення порушених прав позивача, однак не скористався у повній мірі своїми правами, чим виявив невиконання свого обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини». Поведінка Уповноваженого щодо невикористання ним свого права на складення стосовно голови Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-40 КУпАП (Невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), за невиконання ним законних вимог (двічі) про надання відповіді на запит Уповноваженого свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, який замість використання у повній мірі своїх прав та вжиття з цією метою відповідних заходів, залишив без адекватної реакції ігнорування головою Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_4 запитів Уповноваженого останній. Апелянт зазначала, що відповідач мав обов`язок у повній мірі використати право направити голові Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Івану Міщенку подання Уповноваженого щодо усунення порушень законодавства про захист персональних даних в частині незаконного приховання від позивача певних зібраних про нього від громадських організацій даних, і у випадку невиконання вимог Уповноваженого скласти стосовно ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення, однак не виконав свого обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» та не використав у повній мірі права, передбачені п.п. 5, 7, 11 ч. 1 ст. 13 Закону, для належного проведення перевірки та отримання копій документів, які були зазначені у моєму зверненні від 15.05.2023, як такі, доступ до яких позивачу протиправно не було надано та існування яких було поставлено під сумнів. Відповідач не переконався у наявності у Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України запитуваних позивачем документів, не вжив належних заходів до перевірки їх наявності та причин не надання до них доступу. Обґрунтовуючи свою позицію, апелянт вказувала, що відповідач самоусунувся від виконання обов`язку у повній мірі використати свої права для відновлення порушеного права позивача, та при перевірці звернення позивача від 15.05.2023 обмежився лише листуванням з Конкурсною комісією з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівник якої Іван Міщенко ігнорував обидва запити Уповноваженого, не встановивши обставин порушення прав позивача, не використавши права, передбачені п.п. 5, 7, 11 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», п.п. 2, 5, 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист персональних даних» та, як наслідок, не виконавши мети парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина - не захистив порушене право позивача на доступ до персональних даних про нього, про які йшлося у зверненні від 15.05.2023, не сприяв поновленню такого права. На думку заявника, суд першої інстанції, не встановивши дійсних обставин у справі, здійснивши поверхневий розгляд справи з неправильним застосуванням норм матеріального права, не забезпечив при прийнятті рішення ефективний судовий захист порушеного права, та обмежився лише цитуванням позиції відповідача без надання належної оцінки наведеним у позові доводам та фактам порушення відповідачем обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» щодо використання наданих йому прав у повній мірі, самоусунувся від перевірки обставин незастосування відповідачем п.п. 5, 7, 11 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» та п.п. 2, 5, 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист персональних даних» для виконання мети парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина. Листування з Конкурсною комісією, яке закінчилось відпискою Івана Міщенка, до якої внесено завідомо неправдиві відомості (щодо начебто надання позивачу реального доступу до запитуваних даних, існування яких під великим сумнівом), не є перевіркою обставин порушення прав позивача, оскільки жодної з обставин, які призвели до порушення прав позивача на отримання доступу до своїх персональних даних, відповідачем не встановлено, зокрема навіть не встановлено, чи існували коли-небудь у Конкурсної комісії ті персональні дані позивача, які останній запитував та яким способом і коли саме Комісія їх отримала. За приписами ч. 4 ст. 212-3 КУпАП обмеження доступу до інформації або віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, якщо це прямо заборонено законом, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Норма ч. 4 ст. 212-3 КУпАП не обмежує Уповноваженого складенням протоколу лише за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації». Норма стосується необмеженого переліку законів, головне - наявність одночасно двох обставин - перша - обмеження у доступі до інформації та друга - пряма заборона такого обмеження, встановлена законом (будь-яким). Апелянт вказувала, що головою Комісії відбулось обмеження її прав у доступі до персональних даних, яке заборонене Законом України «Про захист персональних даних». Тобто за наявності одразу дві необхідні обставини, які складають адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-3 КУпАП. Зі змісту ст.ст. 13 та 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист персональних даних», є хибним твердження відповідача, з яким помилково погодився суд першої інстанції, про дискрецію Уповноваженого зі складення протоколу у спірних правовідносинах, оскільки згідно з п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист персональних даних» Уповноважений у сфері захисту персональних даних має таке повноваження, як складати протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності та направляти їх до суду у випадках, передбачених законом. Обов`язок Уповноваженого у повній мірі використовувати свої права, до яких беззаперечно відноситься право на складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності та направлення його до суду, свідчить про те, що невиконання такого обов`язку може мати наслідком примусове його зобов`язання судом виконати такий обов`язок з використання права на складення протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене головою Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Міщенком І.С., та направлення його до компетентного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 31.10.2023 року визначено підсудність справи № 520/19931/23 за Третім апеляційним адміністративним судом.

Згідно розпорядження голови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2023 року № 01-01/3, справу № 520/19931/23 передано до Третього апеляційного адміністративного суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що за приписами статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Звернення подаються Уповноваженому в письмовій формі протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини і громадянина. За наявності виняткових обставин цей строк може бути подовжений Уповноваженим, але не більше ніж до двох років. При розгляді звернення Уповноважений: 1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; 2) роз`яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; 3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; 4) відмовляє в розгляді звернення. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою. Відповідальність за порушення права на інформацію та права на звернення передбачена статтею 212-3 КУпАП. Суд першої інстанції вказував, що Уповноважений ВРУ здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які він отримує, зокрема за зверненням громадянина України, під час розгляду якого Уповноважений ВРУ наділений повноваженнями щодо відкриття провадження у такій справі та щодо складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за які встановлена статтями 188-39, 188-40, 212-3 КУпАП (крім порушень права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На відповідача згідно з положеннями статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» поширюється строк розгляду звернень відповідно до Закону України «Про звернення громадян», спеціальних строків розгляду звернень до Уповноваженого ВРУ, які б відрізнялись від визначених у Законі України «Про звернення громадян», положення статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» не містять. Суд першої інстанції вказував, що звернення ОСОБА_1 є скаргою в розумінні Закону України «Про звернення громадян» та водночас - заявою про здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина, порядок вирішення якої унормований Положенням про порядок здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина, затвердженого наказом Уповноваженого від 10.03.2023 року№ 30.15/23. Відповідачем у відповідності до вимог статті 20 Закону України «Про звернення громадян» розглянуто заяву позивача від 15.05.2023 року та листом від 22.05.2023 року №28257.4/П-15267.3/23/45.2 повідомлено позивача, що на підставі статей 13, 17 та 22 Закону України «Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», а також статті 23 Закону України «Про захист персональних даних» відкрито провадження та вживаються заходи, спрямовані на з`ясування обставин, викладених у зверненні. Повідомлено, що провадження у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина здійснюється відповідно до Положення про порядок здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина, затвердженого наказом Уповноваженого від 10.03.2023 № 30.15/23. Про подальший хід провадження та вжиті заходи заявницю буде повідомлено додатково. У разі незгоди наданою відповіддю роз`яснено право оскаржити її у порядку, визначеному статтею 16 Закону України «Про звернення громадян». У рамках провадження до Конкурсної комісії направлялись листи Секретаріату Уповноваженого щодо надання запитуваної заявницею інформації, яка її стосується. Суд першої інстанції вказував, що листом від 05.07.2023 № 36532.4/П-15267.3/23/45.2 позивача проінформовано про результати провадження Уповноваженого, повідомлено, зокрема, про прийняте рішення щодо відкриття провадження за її зверненням, роз`яснено, що межі повноважень та спосіб, у який має право діяти Уповноважений, визначені Конституцією України та Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», статтею 4 якого передбачено, що діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що, що відповідачем не допущена протиправна бездіяльність, відповідь в частині, що охоплюється дією Закону України «Про звернення громадян», надана у строки, передбачені цим законом, є повною та обґрунтованою. Здійснюючи провадження, Уповноважений також не допустив порушень строків та процедури розгляду звернення ОСОБА_1 . Відповідач дотримався вимог статті 20 Закону України «Про звернення громадян», відкривши у місячний строк з моменту отримання звернення позивача від 15.05.2023 провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина, що підтверджується Службовою запискою «Про відкриття провадження за зверненням ОСОБА_1 » від 22.05.2023 № 45.2/10022-23, про відкриття провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина позивача було поінформовано листом від 22.05.2023 року № 28257.4/П-15267.3/23/45.2. Відповідь на лист позивача від 15.05.2023 року відповідачем було надано 22.05.2023 року листом № 28257.4/П-15267.3/23/45.2 (у межах строків, визначених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»). Листом від 05.07.2023 року № 36532.4/П-15267.3/23/45.2 позивачу надано додаткову відповідь за результатами розгляду звернення від 15.05.2023 в рамках проведення відкритого провадження про порушення прав і свобод людини і громадянина, строк проведення якого ані Законом України «Про звернення громадян», ані Законом України «Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» не визначено. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», статті 20 Закону України «Про звернення громадян» та статті 40 Конституції України розглянуто звернення позивача від 15.05.2023 року, в межах місячного строку відкрито провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина, про що листом від 22.05.2023 року №28257.4/1-15267.3/23/45.2 повідомлено позивача. Прийняття відповідачем одного із визначеного статтею 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» рішення при розгляді звернення є таким, що розглянуте відповідачем у межах строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян». Незгода ОСОБА_1 зі змістом відповіді на її звернення не може свідчити про порушення самого права на звернення, парламентський контроль щодо додержання якого здійснює Уповноважений. За наявного правового врегулювання та обставин справи, відповідь Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на звернення позивача від 15.05.2023 року, є повною. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Позивачем не надано доказів реального порушення своїх прав та інтересів, а лише висловлено незгоду зі змістом відповіді на лист позивача. Суд першої інстанції вказував, що наділення суб`єкта правом на складення протоколу про адміністративне правопорушення є надання йому таким чином права адміністративного розсуду, що виключає можливість зобов`язання судом такого суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту. Скарга ОСОБА_1 розглянута Уповноваженою особою в порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина та за результатами її розгляду повідомлено про відсутність підстав для притягнення голови Конкурсної комісії до відповідальності.

Матеріалами справи встановлено, що 12.01.2023 року ОСОБА_1 , як кандидатка у члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України звернулась до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із запитом щодо отримання джерела інформації, яке б достовірно підтверджувало, що зазначена у її декларації вартість транспортних засобів, які перебувають у власності її чоловіка, нижче за ринкову. Листом від 18.01.2023 року, голова Конкурсної комісії ОСОБА_6 , повідомив, що зазначена інформація отримана від громадських організацій, які слідкують за конкурсом на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

12.04.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з запитом про доступ до персональних даних, яким просила у відповідності до статті 23 Закону України «Про інформацію» та статей 8, 16 Закону України «Про захист персональних даних» надати доступ до її персональних даних та ознайомити із інформацією про неї, що знаходиться у матеріалах особової справи включно з листуванням, яка зібрана ОСОБА_7 комісією з добору кандидатів на посади членів ВККСУ під час проведення конкурсного відбору, у повному обсязі, включаючи джерела отриманої інформації. Запитом від 24.04.2023 року повторно просила надати доступу до інформації, зібраної щодо неї у процесі конкурсу з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Листом від 14.06.2023 року № 1-14/06/2023 голова Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України повідомив ОСОБА_1 про направлення інформації у електронному вигляді, яка надсилалась громадськими організаціями, фізичними та юридичними особами та міститься у папці, доступу до якої був наданий.

Встановлено, що 15.05.2023 року ОСОБА_1 надіслала до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінця Д.В. звернення, в якому повідомила обставини неможливості отримання нею інформації щодо себе, просила організувати перевірку інформації і фактів про порушення її прав, викладених у зверненні, та відкрити провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; вжити заходів до відновлення порушених прав на доступ до запитуваної інформації, що знаходиться у матеріалах особової справи заявниці (включно з листуванням), яка зібрана Конкурсною комісією з добору кандидатів на посади членів ВККСУ під час проведення конкурсного відбору, у повному обсязі, включаючи джерела отриманої інформації, зокрема (але не виключно), до: електронного звернення ГО ВО «Автомайдан» від 07.09.2022; доказів отримання такого звернення на електронну скриньку Конкурсної комісії; інформації, з якої електронної скриньки надійшло таке звернення; будь-яких інших звернень громадських організацій, фізичних та юридичних осіб, якими до Конкурсної комісії надсилалась інформація щодо неї, за весь час проведення конкурсу; в межах провадження Уповноваженого встановити причини приховання електронного звернення ГО ВО «Автомайдан» від 07.09.2022 року, якщо таке існувало та існує, від ознайомлення з ним, як у січні 2023 року, так і за останнім запитом до теперішнього часу. У зверненні просила прийняти рішення у місячний строк, передбачений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», зібравши докази про порушення прав заявниці в межах повноважень, наданих статтею 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статті 212-3 КУпАП, стосовно голови Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2 за обмеження мого доступу до зібраної про неї інформації (як у часі, так і в об`ємі) та направити його за місцем вчинення адміністративного правопорушення (адресою Конкурсної комісії - вул. Генерала Шаповала 9, Київ, 03109), тобто до Солом`янського районного суду міста Києва.

Листом від 22.05.2023 року №28257.4/П-15267.3/23/45.2 Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повідомлено ОСОБА_1 , що на підставі статей 13, 17 та 22 Закону України «Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», а також статті 23 Закону України «Про захист персональних даних» відкрито провадження та вживаються заходи, спрямовані на з`ясування обставин, викладених у зверненні (зареєстроване 17.05.2023 року), повідомлено, що провадження у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина здійснюється відповідно до Положення про порядок здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина, затвердженого наказом Уповноваженого від 10.03.2023 № 30.15/23. Вказано, що про подальший хід провадження та вжиті заходи заявницю буде повідомлено додатково.

15.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини Лубінця Д.В. з клопотанням, у якому просила: вжити заходів до відновлення порушених прав на доступ до запитуваної інформації, що знаходиться у матеріалах особової справи (включно з листуванням), яка зібрана Конкурсною комісією з добору кандидатів на посади членів ВККСУ під час проведення конкурсного відбору, у повному обсязі, включаючи джерела отриманої інформації, зокрема (але не виключно), до електронного звернення ГО ВО «Автомайдан» від 07.09.2022 - доказів отримання такого звернення на електронну скриньку Конкурсної комісії, - інформації, з якої електронної скриньки надійшло таке звернення; скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП, стосовно голови Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2 за обмеження доступу до зібраної про неї інформації (як у часі, так і в об`ємі) та направити його за місцем вчинення адміністративного правопорушення (адресою Конкурсної комісії - вул. Генерала Шаповала 9, Київ, 03109), тобто до Солом`янського районного суду міста Києва.

Листом від 21.06.2023 року 34023.4/П-18310.3/23/45.2 Секретаріат Уповноваженого повідомив, що звернення від 15.06.2023 року долучено до матеріалів аналогічного звернення від 15.05.2023 року, за яким триває провадження, листування за зверненням від 15.06.2023 року здійснюватиметься в межах провадження за зверненням, яке надійшло 17.05.2023 року.

29.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лубінця Д.В. з запитом у якому зазначила, що станом на 15.06.2023 року електронного документа - відповіді на її запит від 15.05.2023 року не існує, що є порушенням вимог Закону України «Про захист персональних даних» з боку голови Конкурсної комісії, просила надати інформацію щодо складання в межах провадження Уповноваженого, стосовно голови Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ненадання у передбачений законом строк відповіді на запит, а також за обмеження доступу до зібраної про неї інформації. Листом від 05.07.2023 року № 36532.4/П-15267.3/23/45.2 позивача проінформовано про результати провадження Уповноваженого, повідомлено, що Уповноважений здійснює парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина. При цьому на Уповноваженого не покладено слідчих чи розшукових функцій. Пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, не належить до компетенції Уповноваженого. Згідно з частиною першою статті 477 КПК України кримінальне провадження за статтею 182 КК України здійснюється у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення. У випадку, якщо заявник вважаєте, що Конкурсною комісією стосовно неї було вчинено кримінальне правопорушення, відповідачем роз`яснено право звернутись із відповідною заявою до органів досудового розслідування. Повідомлено, що зі звернень убачається, що між заявником та Конкурсною комісією існують спірні правовідносини, пов`язані з обсягом надання запитуваної інформації та документів. Щодо прохання притягнути голову Конкурсної комісії до відповідальності, передбаченої статтею 212-3 КУпАП повідомлено, що положення цієї статті застосовуються у разі порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації». За висновками Уповноваженої особи, запитувана інформація стосувалась особисто заявниці. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» його дія не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Питання обробки персональних даних та порядок доступу до інформації про себе (доступу до своїх персональних даних) регулюється Законом України «Про захист персональних даних». Зазначено, що відповідно до статей 11 та 21 Закону України «Про інформацію», статті 2 Закону України «Про захист персональних даних», Рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012 запитувана заявницею у Конкурсної комісії інформація відноситься до конфіденційної інформації про фізичну особу (персональних даних), тобто відомостей чи сукупності відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Уповноважений дійшов висновку про відсутність правових підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 212-3 КУпАП. ОСОБА_1 повідомлено, що у межах компетенції Уповноваженого, правові підстави для вжиття додаткових заходів реагування, передбачених законами України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» та «Про захист персональних даних», за зверненнями відсутні, провадження завершено.

Відповідно матеріалів справи, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини було відкрито провадження та вживались заходи, спрямовані на з`ясування обставин, викладених у зверненні ОСОБА_8 від 15.05.2023 року, про що листом від 22.05.2023 року було повідомлено заявницю. Також у межах провадження та з`ясування обставин, представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з запитом від 25.05.2023 року № 28806.4/П-15267.3/23/45.2 щодо підтвердження або спростування інформації щодо звернень ОСОБА_1 .

Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повторно звернувся до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з запитом від 21.05.2023 року № 34065.4/П-15267.3/23/45.2 щодо підтвердження або спростування інформації щодо звернень ОСОБА_1 .

У межах провадження та з`ясування обставин, Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся до Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з запитом від 12.06.2023 року № 32147.4/П-15267.3/23/45.2 щодо отримання інформації з приводу надання відповідей на запити ОСОБА_1 .

Встановлено, що представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звертався до голови Вищої ради правосуддя з запитом від 22.06.2023 року № 34289.4/П-15267.3/23/45.2 щодо звернень ОСОБА_1 . Листом від 29.06.2023 року № 5614/0/9-23 Вища рада правосуддя повідомила Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Дмитра Лубінця що Конкурсна комісія з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України не перебуває у підпорядкуванні Вищої ради правосуддя, матеріали, зібрані конкурсною комісією стосовно кандидата н посаду члена ВККСУ ОСОБА_1 не надходили, лист надіслано голові Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Службовою запискою від 05.07.2023 року директор Департаменту моніторингу додержання інформаційних прав повідомив Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про відсутність правових підстав для вжиття додаткових заходів реагування в межах компетенції Уповноваженого за зверненням ОСОБА_1 , просив завершити провадження.

Після завершення провадження щодо звернення, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини отримано лист від Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.07.2023 року № 1-13/07/2023 в якому повідомлено, що вся інформація щодо кандидатки, яка надсилалась громадськими організаціями, фізичними та юридичними особами міститься у папці, доступу до якої був неодноразово наданий, інша інформація щодо кандидатки відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 34, ст. 40 Конституції України - кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ст. 5, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію.

Згідно ст. 1, частин 1-2 ст. 7, ч. 1 ст. 15, ст. 19, ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організаційне залежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Згідно зі ст.1, ст. 3, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є: зокрема захист прав і свобод людини і громадянина, проголошених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами України; запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню. Уповноважений здійснює свою діяльність незалежно від інших державних органів та посадових осіб. Діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод.

Згідно ст. 14, ст. 15, ст. 16, ст. 17 Уповноважений зобов`язаний додержуватися Конституції України і законів України, інших правових актів, прав та охоронюваних законом інтересів людини і громадянина, забезпечувати виконання покладених на нього функцій та повною мірою використовувати надані йому права. Уповноважений здійснює парламентський контроль за дотриманням права на доступ до публічної інформації. Секретаріат Уповноваженого з прав людини за дорученням Уповноваженого забезпечує оприлюднення та надання інформації за запитами, адресованими Уповноваженому з прав людини, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Актами реагування Уповноваженого щодо порушень положень Конституції України, законів України, міжнародних договорів України стосовно прав і свобод людини і громадянина є конституційне подання Уповноваженого та подання Уповноваженого до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових і службових осіб. Подання Уповноваженого - акт, який вноситься Уповноваженим до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадовим і службовим особам для вжиття відповідних заходів у місячний строк щодо усунення виявлених порушень прав і свобод людини і громадянина. Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує: 1) за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників; 2) за зверненнями народних депутатів України; 3) за власною ініціативою. Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Звернення подаються Уповноваженому в письмовій формі протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини і громадянина. За наявності виняткових обставин цей строк може бути подовжений Уповноваженим, але не більше ніж до двох років. При розгляді звернення Уповноважений: 1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; 2) роз`яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; 3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; 4) відмовляє в розгляді звернення. Уповноважений не розглядає тих звернень, які розглядаються судами, зупиняє вже розпочатий розгляд, якщо заінтересована особа подала позов, заяву або скаргу до суду. Повідомлення про прийняття звернення до розгляду або відмову у прийнятті звернення до розгляду надсилається в письмовій формі особі, яка його подала. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою.

Отже, передбачено, що Уповноважений Верховної Ради України з прав людини здійснює свою діяльність на підставі інформації про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує за зверненнями громадян України. Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Отримавши звернення, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина, проводить заходи щодо з`ясування обставин щодо звернення. Встановивши обставини звернення та встановивши відсутність порушень прав людини і громадянина, направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, відмовляє в розгляді звернення та реагуванні.

Відповідно до ч. 7 ст. 212-3 КУпАП незаконна відмова у прийнятті та розгляді звернення, інше порушення Закону України «Про звернення громадян» - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пунктів 1.3, 1.4, 1.5 Положення про порядок здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 10.03.2023 року № 30.15/23, провадження Уповноваженого - це сукупність ужитих заходів, які застосовуються з метою забезпечення здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захисту прав кожного на території України і в межах її юрисдикції, запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню. При здійсненні провадження Уповноваженого представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та працівники Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини керуються Конституцією України, Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, іншими нормативно-правовими актами України, Положенням про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, наказами Уповноваженого, Секретаріату, іншими організаційно-розпорядчими актами, що діють у Секретаріаті, а також цим Положенням. При здійсненні провадження Уповноваженого відповідні заходи, зокрема дії чи рішення, вчиняються у розумні строки.

Згідно пунктів 1.8, 1.9, 1.10, 2.1, 3.1, 3.6 вищевказаного Положення Уповноважений Верховної Ради України з прав людини приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян». У разі підтвердження інформації зі звернення щодо порушення прав і свобод людини і громадянина шляхом перевірки інформації і фактів про порушення прав і свобод людини і громадянина, викладених у зверненні або повідомленні, відкривається провадження Уповноваженого. У разі непідтвердження такої інформації заявнику надається роз`яснення за результатами вжиття додаткових заходів парламентського контролю. Провадження відкривається після проведення перевірки викладених у зверненні фактів, у випадку відсутності підстав для надання роз`яснення або вмотивованої відмови у розгляді звернення, на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує Уповноважений: за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників (повноваження яких оформлені у встановленому законодавством порядку). При здійсненні провадження Уповноваженого можуть вживатись один або декілька таких заходів: надсилання запитів до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності; відвідування органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності; здійснення моніторингових візитів та проведення перевірок органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, а також місць, визначених у пункті 8 частини першої статті 13 Закону, в тому числі відвідування без попереднього повідомлення про час і мету. Організація та проведення моніторингових візитів та проведення перевірок, оформлення матеріалів за їх результатами здійснюється відповідно до затвердженого у Секретаріаті окремо визначеного регламенту за відповідним напрямком роботи. При здійсненні провадження, у разі виявлення адміністративних правопорушень, передбачених статтями - 188-39, - 188-40 та - 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, представниками Уповноваженого та/або уповноваженими особами Секретаріату складаються протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 вищевказаного Положення, підставами завершення провадження Уповноваженого можуть бути: поновлення прав і свобод людини і громадянина; часткове поновлення прав і свобод людини і громадянина за відсутності підстав подальшого здійснення провадження Уповноваженого; вжиття відповідних заходів органами державної влади, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадовим і службовим особам щодо сприяння поновленню прав і свобод людини і громадянина; в результаті вчинених заходів та проведених перевірок встановлено, що порушення прав і свобод людини і громадянина є наслідком протиправної поведінки заявника; відсутність механізму поновлення або часткового поновлення прав і свобод людини і громадянина; відсутність порушення прав і свобод людини і громадянина; отримання відомостей чи виявлення інформації щодо подачі позову, заяви або скарги до суду заінтересованою особою з питань, що стали підставою для відкриття провадження Уповноваженого. Провадження завершується шляхом подання представником Уповноваженого або керівником самостійного структурного підрозділу Секретаріату або виконуючим обов`язки керівника самостійного структурного підрозділу Секретаріату, який забезпечує супроводження провадження Уповноваженого / відповідального за здійснення провадження Уповноваженого (залежно від того, за чиєю службовою запискою було відкрито провадження), службової записки Уповноваженому або Керівнику Секретаріату (залежно від того, за чиїм рішенням було відкрито провадження), у якій зазначаються заходи, що вживались під час провадження, його результат та обґрунтування щодо його завершення. Рішення Уповноваженого або Керівника Секретаріату про завершення провадження Уповноваженого оформлюється резолюцією до відповідної службової записки. Про завершення провадження Уповноваженого заявник письмово повідомляється не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення про закриття провадження Уповноваженого.

Верховний Суд у постановах від 12.05.2022 року у справі № 160/11446/21, від 16.03.2023 року у справі № 160/17911/21 зауважував, що Уповноважений ВРУ при розгляді звернення наділений окресленим у статті 17 Закону № 776/97-ВР переліком повноважень. Прийняття відповідачем одного із визначеного цією статтею рішення при розгляді звернення є таким, що розглянуте відповідачем у межах строку, передбаченого Законом № 393/96-ВР. Аналізуючи приписи статті 15 Закону № 393/96-ВР, варто зауважити, що суб`єкт, якому адресовано звернення, зобов`язаний, зокрема, перевіряти викладені в зверненнях факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомити громадянина про наслідки розгляду звернення.

Аналізуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що Уповноважений не допустився протиправної бездіяльності, оскільки діяв в межах та на підставі статей 13, 17, 22 Закону України «Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», а саме, Уповноваженим було відкрито провадження та вживались заходи, спрямовані на з`ясування обставин. Про всі дії Уповноважений повідомляв ОСОБА_1 у встановлений термін.

Уповноважений повідомив ОСОБА_1 , що за висновками Уповноваженої особи, запитувана інформація у зверненнях до Конкурсної комісії стосувалась особисто заявниці. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» його дія не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Питання обробки персональних даних та порядок доступу до інформації про себе (доступу до своїх персональних даних) регулюється Законом України «Про захист персональних даних». Уповноважений дійшов висновку про відсутність правових підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 212-3 КУпАП відсутні. ОСОБА_1 повідомлено, що у межах компетенції Уповноваженого, правові підстави для вжиття додаткових заходів реагування, передбачених законами України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» та «Про захист персональних даних», за зверненнями відсутні, провадження завершено.

Суд приходить до висновку, що позивач по суті не погоджується з змістом відповіді, викладеної у листі відповідача від 05.07.2023 року № 36532.4/П-15267.3/23/45.2, така незгода не може бути розцінена як бездіяльність відповідача або не надання ним відповіді взагалі, звершення провадження не є бездіяльністю та невжиттям заходів на звернення. Така відповідь була надана після службової записки згідно Положення про порядок здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 10.03.2023 року № 30.15/23, у межах повноважень Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

Суд зазначає, що прийняття відповідачем одного із визначеного статтею 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» рішення при розгляді звернення є таким, що розглянуте у межах повноважень та строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян».

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат здійснених стороною у разі відмови у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року в справі №520/19931/23 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова