Справа № 600/5731/23-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5731/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В,

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

22 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі ГУ ДПС у Чернівецькій області, Управління), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати винесене Головним управління ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення №00000/578/Ж10/24-13-24-04 від 24 січня 2023 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року позов задоволено:

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 24.01.2023 року №00000/578/Ж10/24-13-24-04.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 06.06.2017 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; основний вид економічної діяльності 32.40 виробництво ігор та іграшок.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79, п. 82.2 ст. 82 ПК України, Закону України від 12.05.2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 1297-п від 05.10.2022 року, ГУ ДПС у Чернівецькій області з 21.11.2022 року по 25.11.2022 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних операцій по контракту №03/02/2020 від 03.02.2020 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 28.11.2022 року №4172/Ж5/24-13-24-04-13/ НОМЕР_2 , висновками якого визначено, що перевіркою встановлено порушення платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 :

- п. 1, п. 2 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», п. 21 Постанови правління НБУ №5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в результаті чого встановлено, неповернення валютної виручки при виконанні договору № 03/02/2020 від 03.02.2020 року, укладеного з американською фірмою Ukidz LLC на суму 23607,72 дол. США або 635751,17 грн.

На підставі акту перевірки від 28.11.2022 року №4172/Ж5/24-13-24-04-13/ ГУ ДПС у Чернівецькій області винесено по відношенню до ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення форми «С» від 24.01.2023 року №00000/578/Ж10/24-13-24-04, згідно якого нараховано пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності (код платежу 21081000) у сумі 635751,17 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

За визначенням, наведеним у пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків-сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

У пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України, міститься визначення, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф)-плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пп. 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України закріплено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про валюту і валютні операції" від 21 червня 2018 року № 2473-VIII, (далі Закон № 2473-VIII), Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (далі Положення) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7 (далі Інструкція).

Статтею 13 Закону № 2473, визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти належать зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до пункту 21 Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

За приписами підпункту 1 пункту 7 Інструкції, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України належать митному оформленню), або підписання акту або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), -за операціями з експорту товарів. Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності) (пункт 8 Інструкції).

У підпункті 2 пункту 9 Інструкції закріплено, що банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2473, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Тож, з наведеного слідує, що порушення резидентом строків розрахунків тягне нарахування пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів перевірки, станом на 20.11.2022 податковим органом встановлено прострочену дебіторську заборгованість в сумі 23607,72 Дол. США або 635751,17 грн. (курс НБУ становить 26,9298 грн.) по договору № 03/02/2020 від 03.02.2020 року, укладеного з американською фірмою Ukidz LLC (сторінка 5 акту перевірки).

В той же час, позивач у позовній заяві стверджує, що договору чи контракту № 03/02/2020 від 03.02.2020, на який робиться посилання в акті перевірки, не існує та ОСОБА_1 такий не укладався. Натомість, між позивачем та фірмою-нерезидентом «Ukidz LLC» укладено контракт на поставку та розповсюдження товарів від 30 березня 2020 року.

Судом першої інстанції на підставі наданих позивачем доказів встановлено, що дійсно між останнім та фірмою-нерезидентом Ukidz LLC (США) укладено дистриб`юторський контракт б/н від 30.03.2020 року.

На виконання умов контракту ОСОБА_1 відвантажив дерев`яні іграшки на суму 23607,72 дол. США, що підтверджується наступними первинними документами: ВМД UA205030/2020/026132 від 05.09.2020 року, INVOCE № 31/08-02 від 31.08.2020 року, CMR від 04.09.2020 року.

Оплата за відвантажений товар в сумі 23607,72 дол. США здійснена платіжною інструкцією в іноземній валюті № (MUR) НОМЕР_3 (дата валютування 09.09.2020 року).

Також позивачем надано до суду першої інстанції лист АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0/7-20230619/1132 від 19.06.2023 року, згідно якого АТ КБ «Приватбанк» у відповідь на запит ОСОБА_1 , повідомило про відсутність порушення законодавчо встановлених строків розрахунків по клієнту ОСОБА_1 за контрактами, які знаходяться на валютному контролі в банку, в тому числі і по контракту б/н від 30.03.2020 року. В листі окрім іншого вказано, що по договору №03/02/2020 від 03.02.2020 існувала заборгованість на загальну суму 23607,72 USD, про що Банк повідомив в звіті за жовтень 2021 року, відповідно Постанови КМУ від 02.01.2019 - р.4 п.25.1 про виявлені факти порушень, ненадходження в установлені Національним банком граничні строки розрахунків. Дана заборгованість була знята банком з валютного нагляду в звіті за листопад 2021 року, на підставі електронного дублю реєстру МС0СІНВ9.10Б від 09.11.2021 року по МД 205030000.2020.26132 від 05.09.2020 на суму 23607,72 USD відповідно якого митницею змінено № та дату контракту на № Б/Н від 30.03.2020.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що вищевказані первинні документи у своїй сукупності спростовують висновки перевірки щодо порушення ОСОБА_1 пунктів 1, 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», пункту 21 Постанови правління НБУ №5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», шляхом неповернення валютної виручки при виконанні договору №03/02/2020 від 03.02.2020 року, укладеного з американською фірмою Ukidz LLC на суму 23607,72 дол. США або 635751,17 грн.

Поряд з цим, зі змісту акту перевірки (сторінка 4 акту) вбачається, що на запит ГУ ДПС у Чернівецькій області № 13485/6/24-13-07-08-10 від 03.11.2021 року платником податків- фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) не надано пояснення та документального підтвердження стосовно здійснення розрахунків в іноземній валюті по договору № 03/02/2020 від 03.02.2020 року , а саме: договір № 03/02/2020 від 03.02.2020 року, митних декларацій та інвойсів, що оформлялись на виконання даного контракту, документів, що підтверджують транспортування ТМЦ (CMR), розрахункових документів, тощо.

Дана обставина не заперечується і позивачем.

В той же час, як обгрунтовано зауважено судом першої інстанції, виходячи із норм ч.1ст.9 та 72 КАС України, суд не вправі обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Таким чином, у цій справі суд не може не врахувати докази, долучені представником позивача до позову у якості підтвердження своїх доводів та викладених обставин, які у своїй сукупності спростовують висновки перевірки.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.