Справа № 300/326/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/326/23 пров. № А/857/7788/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гудима Л.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року (головуючий суддя Шумей М.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень щодо сплати податку на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просив:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_1 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_2 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_3 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_4 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_5 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_6 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_7 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_8 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_9 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_10 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 м АДРЕСА_11 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_12 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_13 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_14 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_15 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_16 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_17 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_18 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_19 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_20 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_21 ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.09.2022 року № 0-0915 АДРЕСА_22 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обґєктів житлової та/або нежитлової нерухомості ( підпункт 266.1.1 пункту 266. 1 статті 266 Податкового кодексу України від 02 і рудня 2010 року №2755-УІ зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ).

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі згідно підпункту 266.2.1 пункту 266. 2 статті 266 ПКУ). Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71- VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, (далі - Закон №71-УІП) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової і а-або нежитлової нерухомості.

Приписи пп. 266.2.1 п. 266.1 статті 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 266.3.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За правилами пп. 266.3.2 п. 266.1 етапі 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шо безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

При цьому, пп. 266.5.1 п. 266.5 статті 266 ПК України передбачає, що ставки податку для обґєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України закріплено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно пп. 266.7.2 п. 266.6 етапі 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з обґєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`ємів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України 01 січня 2015 року, власники обґєктів житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне віл земельної ділянки, за виключенням випадків, визначених пп. 266.2.2 п. 266.2 етапі 266 ПК України.

14.11.2022 року ОСОБА_1 вручено 22 податкових повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкти нерухомості, які зазначені у позовній заяві обліковувались.

Враховуючи вище викладене. ОСОБА_1 було нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п. п. 266.7.3. п. 266.7. ст. 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку, розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

Так, 07.12.2022 ОСОБА_1 вернувся з листом, де вказав, що він реалізував протягом 2012р. - 2013р. нерухоме майно, однак будь-яких підтверджуючих документів, які б свідчили про реалізацію майна ним не було надано.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.11.2022 ОСОБА_1 вручено 22 спірних податкових повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно (підтверджується конвертом відправлення).

ОСОБА_1 скористався передбаченим правом на звернення зі скаргою щодо скасування зазначених помилкових податкових повідомлень-рішень до Державної податкової служби України шляхом надсилання цієї скарги засобами поштового зв`язку ПрАТ «Укрпошта» 13.12.2022.

Однак, 28.11.2022 року Державна податкова служба України прийняла рішення про залишення скарги без розгляду, яке було отримано позивачем 02.01.2023.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи пп. 266.2.1 п. 266.1 статті 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 266.3.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За правилами пп. 266.3.2 п. 266.1 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України 01 січня 2015 року, власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за виключенням випадків, визначених пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зґясував, що відповідно до договорів купівлі-продажу квартир, вони передані у власність іншим особам ще у 2014 році, а саме:

- договір купівлі-продажу квартири від 29.04.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_2 , приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_23 (а.с. 35-36);

- договір купівлі-продажу квартири від 29.04.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_3 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_24 (а.с. 37-38);

- договір купівлі-продажу квартири від 16.05.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_4 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 39-40);

- договір купівлі-продажу квартири від 14.04.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_5 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_25 (а.с. 41-42);

- договір купівлі-продажу квартири від 08.05.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_6 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_26 (а.с. 43-44);

- договір купівлі-продажу квартири від 07.04.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 продав, а покупець ОСОБА_7 купила належну ОСОБА_1 квартиру під АДРЕСА_27 . (а.с. 45-46);

- договір купівлі-продажу квартири від 14.04.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_8 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_28 (а.с. 47- 48);

- договір купівлі-продажу квартири від 01.04.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 передає у власність, а покупець ОСОБА_9 приймає квартиру за АДРЕСА_29 (а.с. 49- 52);

- договір купівлі-продажу квартири від 23.01.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 передає у власність, а покупець ОСОБА_10 приймає квартиру за АДРЕСА_30 (а.с. 53- 56);

- договір купівлі-продажу квартири від 13.05.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_11 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_31 (а.с. 57-58);

- договір купівлі-продажу квартири від 08.05.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_12 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_32 (а.с. 59-60);

- договір купівлі - продажу квартири від 31.01.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 передає у власність (продає) покупцю ОСОБА_13 за ціною та на умовах, визначених цим договором квартиру АДРЕСА_33 (а.с. 61-62);

- договір купівлі-продажу квартири від 25.04.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_14 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_34 (а.с. 63-64);

- договір купівлі-продажу квартири від 06.05.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_15 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_35 (а.с. 65-66);

- договір купівлі - продажу квартири від 28.05.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 передає у власність, а покупці ОСОБА_16 та ОСОБА_17 приймають у спільну часткову власність в рівних частках 1/2 кожному від продавця квартиру АДРЕСА_36 (а.с. 67 - 70);

- договір купівлі - продажу квартири від 20.03.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 передає у власність, а покупець ОСОБА_18 приймає квартиру за АДРЕСА_37 (а.с. 71- 74);

- договір купівлі - продажу квартири від 20.05.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 передає у власність, а покупець ОСОБА_19 приймає квартиру за АДРЕСА_38 (а.с. 75- 78);

- договір купівлі - продажу квартири від 24.04.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 передає у власність, а покупець ОСОБА_20 приймає квартиру за АДРЕСА_39 (а.с. 79-82);

- договір купівлі - продажу квартири від 15.07.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 зобов"язується передати у власність (продає) покупця ОСОБА_21 , а покупець зобов"язується прийняти у власність (купує) квартиру двохкімнатну за АДРЕСА_40 (а.с. 83- 85);

- договір купівлі - продажу квартири від 29.04.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 передає у власність, а покупець ОСОБА_22 приймає квартиру за АДРЕСА_41 (а.с. 86 - 89);

- договір купівлі - продажу квартири від 28.05.2014, відповідно до якого продавець ОСОБА_1 передає у власність, а покупець ОСОБА_23 приймає квартиру за АДРЕСА_42 (а.с. 90- 93);

- договір купівлі-продажу квартири від 27.01.2014, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 передає у власність - продає, а гр. ОСОБА_24 приймає у власність - купує квартиру АДРЕСА_43 (а.с. 94-95).

З огляду на це, суд першої інстанції підставно зазначив, що відповідач, приймаючи спірні податкові повідомлення - рішення № 0-0915, № 0-0915, № 0-0915, № 0-0915, № 0-0915, № 0-0915, № 0-0915, № 0-0915, № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915; року № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915; № 0-0915 від 05.09.2022, протиправно не врахував факт переходу права власності на обґєкти житлової нерухомості (в даному випадку квартир) від позивача до інших осіб та обчислив податок після того як припинилося право власності позивача на зазначені об`єкти оподаткування.

При цьому, суд правильно врахував і ту обставину, що відповідно до п. п. 266.7.3. п. 266.7. ст. 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

Проте, це є виключним правом позивача та не є підставою для нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно.

Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення суперечать вимогам Податкового кодексу України, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року у справі №300/326/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Л. Я. Гудим
О. І. Мікула