Справа № 598/917/23
Суддя: Олещук Б. Т.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/917/23
провадження № 2-а/598/1/2024
РІШЕННЯ

іменем України

"21" лютого 2024 р. м.Збараж Тернопільської області

Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Олещук Б.Т. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №218388 від 24.03.2023, -

встановив :

До Збаразького районного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 12.04.2023, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №218388 від 24.03.2023.

В якій просить:

1. Поновити строк на оскарження постанови, як такий, що пропущений з поважних причин.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №218388 від 24.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно вказаної постанови серія БАВ №218388 від 24.03.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Він дійсно 24 квітня 2023 року о 20 годині 00 хвилин в м.Збаражі по вул.Яворницького, Тернопільської області, сидів у своєму автомобілі марки «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі дороги, двигун автомобіля був заведений, бо на дворі було холодно. За кермом автомобіля була його знайома, проте у зв`язку із особистим конфліктом, вона припаркувала автомобіль і покинула авто. Оскільки ОСОБА_1 перебував у алкогольному сп`янінні, вирішив не порушувати КУпАП та ПДР і не керував транспортним засобом. Натомість дрімав в автомобілі. До автомобіля під`їхали працівники поліції і попросили документи на автомобіль та посвідчення водія, яке ОСОБА_1 не надав, після чого працівниками поліції була складена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Із зазначеною вище постановою він не згідний, вважає себе невинним, дану постанову вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуваннями обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичними обставинами справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того, відповідачем проведений формальний розгляд справи.

Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/917/23.

17 квітня 2023 року ухвалою Збаразького районного суду дану позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків, які позивачем виправлені 02.05.2023.

05 травня 2023 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у адміністративній справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20 червня 2023 року на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов в якому він просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства, а тому даний позов є безпідставним.

21 грудня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач просить позов задовольни посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218388 від 24 березня 2023 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, ст.36 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень (а.с.8).

Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови водій ОСОБА_1 в м.Збаражі по вул.Яворницького Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 і під час зміни напрямку руху не увімкнув покажчик повороту та при цьому не мав права керувати транспортним засобом, чим порушив п.9.2б, п.2.1а ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 та ч.2 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв, 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд, беручи до уваги те, що згідно матеріалів справи позивач ознайомився із оспорюванню постановою 05.04.2023, а тому приходить до висновку про поновлення позивачу пропущеного строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Пунктом 9.2 (а) Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 2 статті 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Оглянутими наданими відповідачем відеоматеріалами не підтверджено, що водій ОСОБА_1 24 березня 2023 року о 20 год 19 хв в м.Збаражі по вул.Яворницького Тернопільського району Тернопільської області керуючи транспортним засобом марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не увімкнув покажчик повороту.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №218388 від 24 березня 2023 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, однак, відповідачем не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимоги ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги частину другу статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача), суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставини, на підставі яких винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Зважаючи на зазначене, суд вважає, що у випадку, який розглядається, відсутня подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною третьою статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, в зв`язку з чим слід скасувати постанову в частині накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218388 від 24 березня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, а справу про адміністративні правопорушення в цій частині провадженням закрити.

Разом з тим, оглянутими наданими відповідачем відеоматеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 24 березня 2023 року о 20 годині 19 хвилин в м.Збаражі по вул.Яворницького Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 без права керування таким транспортним засобом. Крім того, на запитання працівника поліції водій ОСОБА_1 стверджує, що їде додому, що зафіксовано на відео з нагрудної камери поліцейського.

Також з оглянутих відеоматеріалів вбачається, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, неадекватна поведінка. ОСОБА_1 не заперечує, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що водій ОСОБА_1 24 березня 2023 року о 20 годині 19 хвилин в м.Збаражі по вул.Яворницького Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 без права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення вчинено в час дії воєнного стану в Україні.

15 лютого 2022 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до абзацу другого п.20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року №340, особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Відповідно до абзацу третього п.20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, повернення посвідчення водія (у тому числі отриманого вперше) особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, здійснюється після закінчення строку позбавлення без складення іспитів.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія, 15 лютого 2022 року постановою Тернопільського міськрайонного суду був позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, не пройшов позачергового медичного огляду та не склав теоретичного і практичного іспитів, що підтверджується довідкою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 13.06.2023 (а.с.39), а тому, суд приходить до висновку, що 24 березня 2023 року позивач не мав права керування транспортним засобом марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно п.2.4 (а) Правил дорожнього руху передбачено, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пункт 2.1 (а) Правил дорожнього руху передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що позивачем не надано доказів, які вказували б на протиправність складеної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим представником відповідача до суду був наданий відзив на позовну заяву з обґрунтуванням правомірності складання оспорюваної постанови в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Таким чином із вищезазначеного вбачається, що позивач керував транспортним засобом не маючи права керувати таким транспортним засобом, порушив вимоги п.2.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

Відтак, покликання позивача ОСОБА_1 на неправомірність дій поліцейського в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно змінити ОСОБА_1 захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що постанова поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Пастушенчина Любомира Ярославовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218388 від 24 березня 2023 року в частині притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративне стягнення, відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки винесена на підставі доказів які доводять факт вчинення правопорушення, а тому постанову суб`єкта владних повноважень в цій частині необхідно залишити без змін, а позовну заяву в цій частині без задоволення.

Також, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.293 КУпАП, п.4 ч.3 ст.286 КАС України, необхідно змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, і піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, а тому позов слід задовольнити частково.

Також, приймаючи до уваги те, що відсутні докази отримання даної постанови позивачем та відповідачем ненадано підтвердження про надсилання постанови засобами поштового зв`язку, а тому, суд вважає, що строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Разом з тим, нормами ч.3 ст.139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати у даній справі складаються із судового збору.

Приймаючи до уваги вищенаведене, часткове задоволення позовних вимог, а тому, відповідно до вимог ч.3 ст.139 КАС України, судові витрати у справі слід покласти на сторони у розмірі фактично понесеному ними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України, ст.ст.7, 9, 122, 126, 222, 245, 247, 251, 258, 280, 283, 284, 287-289 КУпАП, ст.ст.8, 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, ст.ст.2, 5, 9, 19, 20, 25, 72-77, 90, 118-123, 139, 205, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №218388 від 24 березня 2023 року задовольнити частково.

Поновити строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №218388 від 24 березня 2023 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №218388 від 24 березня 2023 року, в тій частині, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, і піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн (три тисячі чотириста гривень).

Судові витрати у справі покласти на сторони у розмірі фактично понесеному ними.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане повне рішення суду складено і підписано суддею 21 лютого 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул.Котляревського, 24, м.Тернопіль, 46003, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646.

Суддя Богдан Олещук