Справа № 520/468/24
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 лютого 2024 року № 520/468/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, у повному розмірі без обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500,00 грн. з 01.03.2023 року протиправною;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, у повному розмірі без обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500,00 грн. з 01.03.2023 року.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України .

Дослідивши надані матеріали справи суд встановив, що позивач перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУПФУ) та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24,02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - постанова КМУ N° 168) позивачу з 01.03.2023 року проведено перерахунок пенсії у зв`язку з її індексацією, внаслідок чого розмір його пенсії збільшився, проте до виплати ГУПФУ призначено позивачу пенсію з 01.03.2023 - з урахуванням максимального розміру індексації пенсії обмеженого сумою 1500 гривень.

Позивач вважає, що встановлене Кабінетом Міністрів України обмеження розміру індексації пенсії сумою 1500 гривень (абз. З п. 10 постанови КМУ № 168) порушує його права та законні інтереси, а також звужує їх зміст.

Станом на 01.03.2023 року основний розмір пенсії позивача складав 10855,94 грн. З урахуванням проведеної індексації з 01.03.2022 (10855,94*0,14) складав 12375,77 грн. Сума індексації з 01.03.2022 склала 1519,83 грн. З урахуванням проведеної індексації з 01.03.2023 (12375,77*0,197) розмір пенсії з 01.03.2023 склав 13875,77 грн, оскільки сума індексації з 01.03.2023 обмежена максимальним розміром 1500 грн.

Однак за формулою сума індексації з 01.03.2023 повинна становити 2438,03 грн. (12375,77*0,197), а отже, розмір пенсії з урахуванням індексації повинен становити 14813,80 грн. замість визначеного відповідачем розміру 13875,77 грн., що на 938,03 грн. є меншим.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 по справі № 520/3660/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 з 01.07.2021, з урахуванням раніше визначених сум.

В силу ст. 255 КАС України зазначене рішення суду набрало законної сили 20.06.2023 року.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 по справі № 520/3660/23 ГУПФУ здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021. З урахуванням щомісячної доплати підсумковий розмір пенсії склав 15875.77 грн.. замість 16813,80 грн.

ГУПФУ надав позивачу розрахунок на доплату пенсії за рішенням суду та перерахунки за пенсійною справою позивача з 01.03.2023 та з 01.08.2023 відповідно до яких вбачається, що з 01.03.2023 та після проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду, позивачу не нараховується та не виплачується індексація пенсії у розмірі, встановленому п. 1 постанови КМУ № 168.

Позивач вважає, що своєю бездіяльністю, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті позивачу пенсії у належному розмірі у зв`язку з обмеженням індексації пенсії максимальним розміром з 01.03.2023, відповідач порушує інтерес позивача, який полягає у отриманні пенсії в розмірі обчисленому відповідно до чинного законодавства, а встановлені Кабінетом Міністрів України обмеження розміру індексації пенсії сумою 1500 гривень, визначеного в абз. З п. 10 постанови КМУ № 168, не відповідають вимогам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Конституції України, а саме: не ґрунтуються на принципах верховенства права (ст. 8 Конституції), звужують обсяг прав позивача які передбачені Законом (ст. 22 Конституції), порушують конституційне право позивача на соціальний захист (ст. 46 Конституції) та не відповідають висновкам Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016,а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ в редакції Закону України від 24.12.2015 №911-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-УІІІ), яка набрала чинності з 1 січня 2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

В той же час, Рішенням КСУ №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 гривень.

У пункті 2 резолютивної частини вказаного вище Рішення Конституційного Суду України зазначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 констатується відсутність частини сьомої статті 43 в Законі №2262-ХІІ, яка з вказаної дати втратила чинність.

Разом з тим, Законом №1774-УІІІ, який, відповідно до його Прикінцевих положень, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Зміни щодо тимчасових обмежень розміру виплачуваних військовим пенсіонерам пенсій в черговий раз внесені Законом України від 06.12.2016 N° 1774-УІІІ саме у ст. 43 ч. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", де слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». А остання станом на дату набрання чинності Законом України від 06.12.2016 №1774-УІІІ - вже не існувала в силу визнання її неконституційною рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016. Тому зміни щодо обмеження внесені до неіснуючої статті закону, а отже слід зробити висновок, що у тілі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" норма щодо обмеження розміру виплачуваної пенсії відсутня.

Отже, буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-УІІІ, з урахуванням Рішення КСУ №7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі №>2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, які полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що упродовж 2017 року стаття 43 Закону №2262-ХІІ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Згідно з статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №?3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №>3668- VI), в редакції Закону №911-УНІ, чинній на час, здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, за приписами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-УІ, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким приписам законодавства кореспондує пункт 2 Прикінцевих положень Закону ЗЧ°911-УІІІ, де зазначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Отже, враховуючи, що частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення Рішення КСУ №7-рп/2016, то зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) внесені Законом №1774 до цієї норми, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, передбачені статтею 43 Закону №2262-ХІІ обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом №911-VIII, пунктом 2 Прикінцевих положень якого передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, при цьому, пенсія позивачу призначена значно раніше.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-УІ, якою передбачалось обмеження граничним розміром пенсії.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону Хе 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12,2016 № 7- рп/2016, а не норми Закону № 3668-УІ.

Останні правові позиції Верховного суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №400/2085/19 від 16 грудня 2021, N° 300/633/19 від 10 вересня 2021 року та у справі № 343/870/17 від 17 травня 2021 року повністю узгоджуються з вищевикладеним і ґрунтуються на відсутності підстав для відступу від тотожних правових висновків, викладених у раніше прийнятих Постановах, зокрема, від 30.10.2020 року у справі № 522/16881/17. від 06.11.2018 у справі N2522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17. від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 12.11.2019 у справі №360/1428/17. в яких ВСУ висловлював правові висновки з цього питання.

Отже, враховуючи правові приписи вищезазначених нормативних актів та правову позицію викладену у Рішенні КСУ №7-рп/2016 та вищезазначених рішеннях ВСУ, пенсія позивача не підлягає обмеженню граничним розміром і на момент розрахунку пенсії позивачу у пенсійного органу не було жодних підстав застосовувати до розміру пенсії позивача обмеження граничним розміром, який не повинен перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Окрім цього, на думку суду, протиправні дії відповідача також полягають у невиплаті індексацій пенсії позивача згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24 лютого 2023 року "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", що підтверджується протоколом перерахунку пенсії по пенсійній справі N1 від 26.09.2023 року.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24 лютого 2023 року "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", установлено, що з 1 березня 2023 року, розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. та 31 грудня 2022 року включно відповідно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

До того ж, у п. 10 Постанови №168 зазначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Стосовно наявності у цій постанові Кабінету Міністрів України положень про підвищення пенсій "у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом та про те, що «розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії-,.., не може перевищувати 1500 гривень» , то суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних відносинах наведене положення постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2023 №164 суперечить приписам Закону №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7- рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.

Так, закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави та умови для обмеження пенсійних виплат, а тому відповідні дії ГУПФ України в Харківській області є протиправними, оскільки вчинені всупереч приписам частини другої статті 19 Конституції України.

Діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі .або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачу мають бути виплачені індексація згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24 лютого 2023 року "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році виходячи із 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, у повному розмірі без обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500,00 грн. з 01.03.2023 року протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, у повному розмірі без обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500,00 грн. з 01.03.2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) сплачений судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.