Справа № 753/16849/23
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2-а/711/6/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гайдана Романа Вадимовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив визнати протиправними дії інспектора поліції Гайдана Р.В. та скасувати винесену ним постанову серії ЕАТ №7726427 від 13.09.2023р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що позивача притягнуто до відповідальності за те, що він, керуючи автомобілем та рухаючись трасою М05 Київ-Одеса, 452км, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонений», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху. Натомість позивач зазначає, що розміщення такого дорожнього знаку мало місце в районі поста патрульної поліції, чому передувало розміщення дорожнього знаку 6.10 «Дорожня станція патрульної поліції» із знаками поступового зниження швидкості з наступним встановленням знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонений». Виконуючи вимоги дорожніх знаків обмеження швидкості позивач під`їхав до станції патрульної поліції знизивши швидкість до 5км/год, щоб працівник поліції мав змогу роздивитись автомобіль, державні номери та водія. Враховуючи, що на відповідній ділянці дороги немає перехрестя, перехрещення проїзних частин, вузьких ділянок дороги або залізничного переїзду, які б обґрунтовували законність встановлення знаку 2.2, то позивач не здійснив зупинку транспортного засобу, внаслідок чого був зупинений відповідачем. Позивач стверджує, що дорожній знак може бути встановлений виключно на перехрестях доріг, вузьких ділянках дороги або залізничному переїзді, а відтак встановлення такого дорожнього знаку на трасі є порушенням ПДР та ДСТУ, що у свою чергу не може слугувати підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також позивач стверджує, що йому не було надано можливість ознайомитись з доказами вчинення ним порушення вимог дорожнього знаку 2.2 (відеозапис події правопорушення), внаслідок чого він не мав змогу оцінити законність доказів, заявляти клопотання щодо їх правомірності та допустимості. Тож позивач вважає себе невинним у вчиненні правопорушення, а постанову серії ЕАТ №7726427 від 13.09.2023р. - незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням інспектором норм діючого законодавства, зокрема ПДР, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2023р. матеріали справи передані до Придніпровського районного суду м. Черкаси за територіальною підсудністю.

06.12.2023р. судом відкрито провадження у справі.

20.12.2023р. на адресу суду надійшла заява представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - Рудик В.П., який діє на підставі довіреності від 20.12.2022р. №18440/41/3/01-2022, - про залучення такої особи до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

20.12.2023р. судом постановлено ухвалу, якою залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача - Департамент патрульної поліції, а також в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

20.12.2023р. на адресу суду надійшли письмові пояснення представника Управління патрульної поліції в Одеській області - Рудик В.П., який діє на підставі довіреності від 20.12.2022р. №18440/41/3/01-2022, - в яких вказується про необхідність ухвалення судом рішення про залишення без задоволення позовних вимог, а оскаржуваної постанови - без змін. В обґрунтування своєї позиції у поясненнях зазначено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та процес розгляду справи зафіксовано на відеозаписах з портативного відеореєстратора інспектора №19789. Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України і позивач не надав інспекторам письмових пояснень по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення, як і не надавав будь-яких інших письмових заяв чи клопотань. Аналіз всіх наявних у справі про адміністративне правопорушення доказів свідчить, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доведений в повній мірі. Доводи позивача, викладені у позовній заяві, не спростовують факту порушення ним Правил дорожнього руху і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

15.01.2024р. від позивача на адресу суду надійшла відповідь на пояснення третьої особи, в якій наведене додаткове нормативно-правове обґрунтування позовних вимог. Позивач зазначив, що в даному випадку розміщення дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» було здійснено з порушенням вимог ДСТУ 4100-21 «Безпека дорожнього руху Знаки дорожні Загальні технічні умови Правила застосування», зокрема п. 14.4.2 та 14.4.3 такого документу, оскільки відповідний дорожній знак може встановлюватись виключно у чітко перелічених місцях. Позивач наголошує, що в даному випадку дорожній знак 2.2 був встановлений з порушенням, що означає, що його виконання не є обов`язковим та не створює жодних правових наслідків. До того ж позивач наголошує, що він рухався з дотриманням обмеження швидкості встановленого на відповідній ділянці дороги і інспектор мав можливість побачити автомобіль та водія, що і є основною метою встановлення контрольно-пропускного пункту на цій ділянці дороги.

02.02.2024р. на адресу суду надійшло клопотання представника Управління патрульної поліції в Одеській області - Рудик В.П., який діє на підставі довіреності від 20.12.2022р. №18440/41/3/01-2022, - про долучення до матеріалів справи диску з відеозаписом фіксації події правопорушення та розгляду справи відносно позивача.

В судове засідання відповідачі (представники) та представник третьої особи не з`явились, про причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані учасниками справи суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.09.2023р. об 11год 44хв позивач, керуючи транспортним засобом марки SUBARU OUTBACK, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по трасі М05 Київ-Одеса, 452км, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», оскільки не здійснив зупинки свого транспортного засобу безпосередньо перед дорожнім знаком 2.2, чим порушив п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Зазначена подія відбулась в межах контрольно-пропускного пункту на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-05 Київ-Одеса, 452км.

У зв`язку з виявленням правопорушення інспектором роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Гайдан Р.В. було вжито заходів для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач.

Інспектором Гайданом Р.В. було проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення та оголошено рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а також порядок примусового виконання такого рішення.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором Гайданом Р.В. було винесено постанову серії ЕАТ №7726427 від 13.09.2023р. про накладення на позивача штрафу в розмірі 340 грн.

Копія оскаржуваної постанови була вручена позивачу на місці відразу після її складання.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, регулюється положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII (далі - Закон №580), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 (далі - Інструкція №1395) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону №580 поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1 розділу IV Інструкції №1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції №1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції №1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону №580 поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» відноситься до знаків пріоритету і передбачає, що «забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою».

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Частиною 4 статті 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону №580 визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За обставинами події, що стала підставою винесення оскаржуваної позивачем постанови, судом встановлено, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2, оскільки не здійснив повної зупинки транспортного засобу перед таким знаком. Підставою для зупинки транспортного засобу стало порушення позивачем вимог дорожнього знаку 2.2. Всі зазначені факти не заперечуються самим позивачем і підтверджуються наданим суду відеозаписом з бодікамери інспектора №19789.

Предметом спору в даному випадку є правомірність розміщення дорожнього знаку 2.2 на ділянці дороги поза межами перехрестя. Надаючи оцінку доводам позивача щодо правомірності використання дорожнього знаку 2.2 на відповідній ділянці дороги суд виходить з наступного.

Відповідно до розділу 8 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.

Так, згідно з пунктом 8.2-1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до п. 8.12 ПДР забороняється самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.

Аналіз вищенаведених норм ПДР свідчить, що для водія діє презумпція безумовного виконання вимог дорожніх знаків, особливо коли мова йде про регулювання дорожнього руху в районі контрольно-пропускних пунктів.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» відноситься до знаків пріоритету і передбачає, що «забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком».

Пунктом 2 розділу 33 ПДР передбачено, що знаки 2.1-2.3, 2.5 і 2.6 встановлюються безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги. Якщо безпосередньо перед перехрестям встановлено знак 2.2, йому повинен передувати знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2. Якщо знак 2.2 встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацією, водій повинен зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності - перед цим знаком.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що за загальним правилом дорожній знак 2.2 має встановлюватись на перехресті проїзних частин, оскільки його метою є визначення пріоритету у русі певним учасникам дорожнього руху. В той же час слід зауважити, що діюче нормативне регулювання порядку використання дорожніх знаків не забороняє можливості використання будь-яких дорожніх знаків у випадках, не передбачених стандартом ДСТУ 4100:2021 та Правилами дорожнього руху, якщо необхідність такого застосування обґрунтована конкретними умовами дорожнього руху (п. 14.1.4 ДСТУ 4100:2021). Визначальним є погодження встановлення таких дорожніх знаків з уповноваженим підрозділом Національної поліції (п. 14.1.2, 14.1.3, 14.1.5 ДСТУ 4100:2021).

Згідно наданої суду тимчасової схеми організації дорожнього руху для контрольно-пропускного пункту на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-05 Київ-Одеса, км 452+500, використання дорожнього знаку 2.2 погоджено Управлінням патрульної поліції в Одеській області, а встановлення такого знаку обумовлено необхідністю зупинки водіями транспортних засобів на ділянці дороги, яка передує тій, де здійснюється перевірка документів та на якій встановлено дорожній знак 3.41 «Контроль». Отже наближаючись до такого дорожнього знаку позивач мав виконати вимоги ПДР та здійснити зупинку свого транспортного засобу перед таким знаком. Натомість позивач цього не зробив, а відтак порушив вимоги п. 8.4 «б» ПДР та допустив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд відхиляє доводи сторони позивача щодо відсутності доказів вчинення ним правопорушення. По-перше, сам позивач не заперечує тих обставин, що не здійснив повної зупинки свого транспортного засобу безпосередньо перед дорожнім знаком 2.2, а по-друге, факт такої події підтверджується матеріалами наданого суду відеозапису з реєстратора інспектора Гайдана Р.В. №19789, на якому хоча і не зафіксовано безпосередньо моменту проїзду позивачем повз дорожнього знаку 2.2, але зміст спілкування та дорожньої обстановки (розміщення транспортного засобу позивача; змісту спілкування позивача та інспектора; огляд позивачем разом з інспектором місця розташування дорожніх знаків тощо) свідчить про те, що відповідна подія мала місце. В цьому контексті слід звернути увагу, що ненадання позивачу разом з копією постанови копії відповідного відеозапису не тягне за собою недопустимість такого доказу, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена права ознайомлюватись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та отримувати копії всіх доказів, на підставі яких було винесено відповідну постанову. Додатково суд бере до уваги, що в оскаржуваній постанові міститься посилання на конкретний технічний засіб (зареєстрований номер) відеофіксації події адміністративного правопорушення та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а не абстрактне посилання на наявність відеозапису.

Отже, зупинка позивача була правомірною, як і цілком доведеним є та обставина, що позивачем не було виконано вимог дорожнього знаку 2.2, що свідчить про наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а відтак твердження позивача про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою є необґрунтованим.

За матеріалами справи судом встановлено, що виявивши порушення ПДР, інспектором Гайданом Р.В. було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення із дотриманням порядку, передбаченого КУпАП та у відповідності до вимог розділу ІІІ Інструкції.

Стосовно доводів позивача щодо порушення інспектором Гайданом Р.В. процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то суд звертає увагу, що позивачеві були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та запропоновано заявити будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи про адміністративне правопорушення, а також надати додаткові докази, але останній не мав ніяких клопотань та доказів, а лише заперечив факт порушення Правил дорожнього руху.

Варто звернути увагу, що позивач не заперечує факту винесення оскаржуваної постанови у його присутності, а відтак він мав змогу викласти свої заперечення у такій постанові щодо недоліків процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. В цьому контексті слід зазначити, що формальні недоліки процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення (зокрема, неповне роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав, ненадання для перегляду відеозапису, яким підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення тощо) самі по собі не нівелюють правомірності винесеного рішення суб`єкту владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки мають оцінюватись в аспекті істотності таких недоліків та змісту їх негативного впливу на реалізацію особою законних прав і свобод людини такого ступеню, що ставить під сумнів об`єктивність та обґрунтованість результату розгляду справи про адміністративне правопорушення. Протилежне розуміння процесуальних норм матиме ознаки надмірного формалізму, що суперечить суспільному інтересу у забезпеченні встановленого правопорядку, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання ними своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи.

По обставинам даної справи суду не надано доказів, які б свідчили про істотне порушення законних прав і свобод позивача, а також про необґрунтованість чи протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність ознак протиправної діяльності в діях інспектора Гайдана Р.В., а доводи позивача про протиправність та необґрунтованість оспорюваної постанови та відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованими.

Тож з урахуванням всіх обставин справи, перевіривши відповідність дій інспектора Гайдана Р.В. вимогам ст. 2 КАС України при прийнятті постанови серії ЕАТ №7726427 від 13.09.2023р., суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 20, 77, 241-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.9, 126, 245, 251, 283-285, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гайдана Романа Вадимовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 23 лютого 2024 року.

Головуючий: В.М. Скляренко