Справа № 747/44/24
Суддя: Тіщенко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 747/44/24
Провадження № 2-а/747/14/24
РІШЕННЯ

іменем України

23.02.2024 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді - Тіщенко Л.В.

секретаря - Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Талалаївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в порядку адміністративного судочинства. В обґрунтування позову зазначає, що 15 січня 2024 року представником відповідача було винесено дві постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача постанова серії ББА № 560646 за ч.5 ст 121 КУпАП, якою накладено адміністративне сятгення у вигляді штрафу в сумі 510 грн та постанова серії ББА № 560901 за ч.3 ст 121 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

В постанові ББА № 560646 від 15.01.2024 року зазначено, що позивач керував автомобілем і був непристебнутий ременем пасивної безпеки обладнаним заводом виробником, чим порушив п. 2.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст 121 КУпАП. У постанові серії ББА № 560901 від 15.01.2024 року зазначено, що позивач не мав при собі/ був відсутній обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3. б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст 121 КУпАП. Представники відповідача, розглядаючи два окремі адміністративні правопорушення, не об`єднали їх в одне провадження відповідно до ст 36 КУпАП, а протиправно винесли дві окремі постанови. Позивач вважає, що постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності винесені представниками відповідача протиправно, так як в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень. Позивач здійснював рух, будучи пристебнутим ременем безпеки, однак після зупинки автомобіля, відстебнув ремінь, оскільки ремінь створює дискомфорт, якщо рух автомобіля не здійснюється, відсутні жодні докази руху без використання ременя безпеки, таких доказів, на думку позивача, просто не може існувати, так як таких подій не існувало. Крім того, легковий автомобіль ВАЗ 212140 «Нива» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, належить ТОВ «Агрофірма «Сильченкове» і безпосередньо не використовується в якості надання послуг з пасажирських чи вантажних перевезень,, а використовується у господарській діяльності підприємства в цілому, а тому не підлягає технічному контролю. Постанови винесено без проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення, фактично відбулося оголошення позивачу складених постанов без проведення розгляду справи; розглядаючи два окремі адміністративні правопорушення, інспектори не застосувати ст 36 КУпАП, не об`єднали дві справи в одне провадження, не наклали стягнення за більш серйозне порушення, а протиправно винесли дві окремі постанови. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень від 15.01.224 серії ББА № 560646 та від 15.01.2024 серії ББА № 560901 про накладення адміністративних стягнень на позивача, винесені представниками ГУНП України в Чернігівській області та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою від 12 лютого 2024 року відкрито спрощене провадження та призначено судовий розгляд на 23 лютого 2024 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача ГУНП України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, хоча повідомлені належним чином матеріали справи містять поштову розписку про вручення відповідачу судового виклику. На момент розгляду справи відзив на позов у матеріалах справи відсутній, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень від відповідача до суду на надходило, том у розгляд справи проводиться на підставі наявних у справі доказів.

Положенням ч.1 ст. 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Крім того, згідно положень ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні але всі учасники справи не з`явились у судове засідання хоча і бути належним чином повідомлені про дату час і місце судового розгляду суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції. Враховуючи положення ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Поскільки по даній справі не було встановлено перешкод для її розгляду без учасників справи, тому розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 15.01.2024 року поліцейським з реагування патрульної поліції ВП № 1 Прилуцького РВП Бойком В.В. винесено постанову серії ББА № 560646 відносно ОСОБА_1 , який 15.01.2024 року в 13 год 32 хв в с Стара Талалаївка на вул Гагаріна , 26 керував автомобілем ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ТОВ «Агрофірма «Сильченкове», та був не пристебнутий ременем пасивної безпеки обладнаним заводом виробником, чим порушив п. 2.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст 121 КУпАП. Прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф 510 грн. У постанові ОСОБА_1 власноручно зазначив, що був пристебнутий ременем безпеки (а.с.17) 15.01.2024 року інспектором з реагування патрульної поліції ВП № 1 Прилуцького РВП Сиволожською Ю.О. винесено постанову серії ББА № 560901 відносно ОСОБА_1 , який 15.01.2024 року в 13 год 32 хв в с Стара Талалаївка на вул Гагаріна , 26 керував автомобілем ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ТОВ «Агрофірма «Сильченкове», та не мав при собі/був відсутній обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст 121 КУпАП. Прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф 340 грн. (а.с.18) Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником являється ТОВ «Агрофірма «Сильченкове» (а.с.19) Згідно наказу № 01.01.2024 року ТОВ АФ «Сильченкове» автомобіль ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 закріплений за працівником підприємства агрономом ОСОБА_1 (а.с.20).

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності. Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідальність за ч. 3 ст.121 КУпАП, настає у разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але його не пройшов. Пункт 31.3 «б» ПДР України, на який посилається представник відповідача в оскаржуваній постанові, забороняє експлуатувати транспортні засоби згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи до них, крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби незалежно від строку експлуатації.

Згідно копії свідоцтва автомобіля «Нива», яким керував ОСОБА_1 , даний автомобіль є легковим автомобілем, він не використовується для перевезення пасажирів чи вантажів з метою отримання прибутку, так як закріплений за працівником підприємства, якому він належить СТОВ «АЯ «Сильченкове» - і який його використовує у виробничих цілях. Тому суд приходить до висновку, що легковий автомобіль ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ТОВ «Агрофірма «Сильченкове», не відноситься до переліку транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю згідно положень Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України, і тому в діях водія транспортного засобу відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст 121 КУпАП і до адміністративної відповідальності він притягнутий протиправно.

Відповідальність за ч. 5 ст.121 КУпАП, настає у разі порушення правил користування ременями безпеки. Пункт 2.3. «в» ПДР України, на який посилається представник відповідача при винесенні оскаржуваної постанови, передбачає, що водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (ремені безпеки) користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Позивач стверджує, що під час руху він був пристебнутий ременем безпеки, а коли його зупинили, тоді вже відстебнув ремінь. Відповідачем жодним чином не спростовано дане твердження позивача, відзив на позов не подано.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. При цьому, як вбачається зі змісту частини 2 зазначеної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відтак, позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин. Відповідачем відзив на позов не подано, тобто не виконано його обов`язок доведення правомірності винесення постанови.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, а саме те, що він керував транспортним засобом і не був пристебнутий ременем безпеки, тому суд приходить висновку, що його неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за даною статтею, оскільки докази вчинення ним адміністративного правопорушення суду надано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факти вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених частинами 3 та 5 ст 121 КУпАП та правомірності винесення оскаржуваних постанов про накладення адміністративних стягнень, а тому постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають скасуванню у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 5 ст 121 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. При подачі позову до суду ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 605 грн 60 коп. Положенням ч.1 ст 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Оскільки за наслідками розгляду справи суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому з відповідача суб`єкта владних повноважень на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору, яка ним була сплачена при подачі позову до суду.

Керуючись ст. 73-77, 194, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ББА № 560646 від 15 січня 2024 року, винесену поліцейським з реагування патрульної поліції ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Бойком Вадимом Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст 121 КУпАП, і провадження по справі закрити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ББА № 560901 від 15 січня 2024 року, винесену інспектором з реагування патрульної поліції ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Сиволожською Юлією Олегівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст 121 КУпАП, і провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання учасниками справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, пр-т Перемоги, 74 м Чернігів,

Суддя Л.В.Тіщенко