Справа № 160/214/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2024 рокуСправа № 160/214/24
Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження позов ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
03.01.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо незняття арешту з майна, належного на праві приватної власності позивача та зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешти всього рухомого та нерухомого майна позивача в рамках виконавчого провадження №45659563, зобов`язавши Відповідача внести зміни стосовно скасування вказаних арештів до відповідних Державних реєстрів України, а саме: до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до всіх інших Державних реєстрів, в яких містяться відомості про накладення арешту на майно позивача, відповідно до постанов державного виконавця про накладення арешту у виконавчому провадженні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк у п`ять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, визначених в ухвалі суду, а саме: надати докази на підтвердження обставин, на яких грунтуються його позовні вимоги.
На виконання ухвали суду від 22.01.2024 р., позивачем 26.01.2024 р. було надано витребовані документи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/214/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування постанови.
Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 20.02.2024р. о 14:00 год. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань №10.
Крім цього, ухвалою суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 р. витребувано у Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса): засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження ВП №45659563.
У судове засідання 20.02.2024 року сторони не з`явились.
19 лютого 2024 року представник позивача подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.
19 лютого 2024 року від Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшло клопотання, в якому вказали, що надати інформацію та копію виконавчого провадження не має можливості, оскільки виконавче провадження знищено на підставі розділу ХІ п. 2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 р., наказ № 1829/5, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить три роки.
Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд розглядає справу у письмовому провадженні.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У постанові Верховного Суду від 05.09.2022 р. у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) висловлено позицію, що у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2014 року у справі №1кп/0202/150/2014, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 307 ч.2, 317 ч.1, 309 ч.2, 263 ч.1 КК України та призначено йому покарання:

- за ст. 307 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на шість років із конфіскацією усього майна, яке йому належить;

- за ст. 317 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки і шість

місяців;

- за ст. 309 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки; за ст. 263 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На виконання вказаного вироку Індустріальним відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі відкрито виконавче провадження №45659563 з примусового виконання виконавчого листа №202/2861 від 21.11.2014 року про конфіскацію усього майна засудженого ОСОБА_1 на користь держави.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №363248949, від 25.01.2024 року, щодо ОСОБА_1 , існує арешт нерухомого майна на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП45659563, виданий 02.12.2014, видавник: ОСОБА_2 .

16 листопада 2023 року позивачем направлено до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заява, в якій останній просив зняти арешт з його майна ВП45659563.

Листом від 21.11.2023 року №71094 до Індустріальним відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надано відповідь, у якому відповідач зазначає, що перевіркою відомостей, що містяться в АСВП (автоматизована система виконавчих проваджень), в період з 02.12.2014 по 08.10.2015 на примусовому виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі, перебувало виконавче провадження №45659563 з примусового виконання виконавчого листа Nє 202/2861 від 21.11.2014 виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про конфіскацію усього майна засудженого ОСОБА_1 на користь держави. В ході проведення виконазчих дій, майно яке належить засудженому ОСОБА_1 та яке підлягає конфіскації відсутис у зв?язку з чим, керуючись вимогами п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 08.10.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернения виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження. Перевіркою відомостей, що містяться в АСВП (автомагизована система виконавчих проваджень), повторно вищезазначений викопавчий докумсит до Індустріального відлілу ДВС не надходив та на виконанні не перебував. Повідомляємо, що надати більш детальну інформацію та копію виконавчого провадження не має можливості, оскільки виконавче провадження знищено на підставі розділу XI п. 2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та привагними виконавцями від 07.06.2017 р., наказ Nє 1829/5 строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить три роки.

Позивач зазначає, що відповідачм, після завершення виконавчого провадження №45659563 протиправно не знято арешт з його нерухомого майна, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII), який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріусів.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону (частини перша та друга статті 13 Закону №1404-VIII).

Приписами частини сьомої статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Процедура накладення арешту на майно боржника врегульована статтею 56 Закону №1404-VIII. Частинами першою та другою вказаної статті передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII також передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Також приписами частини третьої статті 37 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Зі змісту наведених законодавчих положень вбачається, що арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа до суду, який його видав, а також у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII. В інших випадках повернення виконавчого документа законодавчо мотивованих підстав для безумовного зняття арешту з майна боржника не передбачено.

У цій справі виконавчий лист у виконавчому провадженні №45659563, відкритому для примусового виконання виконавчого листа Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.11.2014 №202/2861 було повернуто стягувачу, що підтверджується листом Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 21.11.2023 року №71094.

Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення виконавчого провадження. У свою чергу зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу.

При поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №45659563 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII у державного виконавця були відсутні законодавчо вмотивовані підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 .

Частиною п`ятою статті 37 Закону №1404-VIII обумовлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Часинами 1, 2 статті 40 Закону №1404-VII встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Як встановлено частиною четвертою статті 40 Закону №1404-VII, у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Також приписами частин третьої, четвертої статті 59 Закону №1404-VIII визначено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну Укроборонпром , акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну Укроборонпром , державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну Укроборонпром або на момент припинення Державного концерну Укроборонпром було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності , звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності .

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону №1404-VIII).

У той же час матеріали справи не містять доказів існування на час звернення позивача у листопаді 2023 року підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини, перелік яких наведено у частині четвертій статті 59 Закону №1404-VIII, а також згідно з частиною четвертою статті 40 Закону №1404-VII.

Наведене вказує на відсутність у державного виконавця безумовних підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_1 одночасно з поверненням виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №45659563, а також на час звернення позивача із заявою у листопаді 2023 року. Тому підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незняття арешту майна боржника відсутні.

Натомість, як було зазначено вище, відповідно до частини першої статті 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно позивача, накладений у межах виконавчого провадження №45659563, втратив свою актуальність як засіб забезпечення реального виконання виконавчого документа з огляду на фактичне завершення цього виконавчого провадження.

Наведене вказує на те, що підстави для продовження існування накладених у межах виконавчого провадження №45659563 арешту на майно ОСОБА_1 відсутні. Іншого відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено, а з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

За змістом вказаних приписів державний виконавець наділений повноваженнями зняти арешт з майна у випадках, передбачених частиною 4 статті 59 №1404-V111, перелік яких є вичерпним.

У всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинити дії, спрямовані на зняття арешту майна боржника ОСОБА_1 , накладеного у межах виконавчого провадження №45659563.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Богдана Хмельницького,11, м. Дніпро, 49083, ) - задовольнити.

Зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул.Богдана Хмельницького,11, м. Дніпро, 49083, ) скасувати арешти всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в рамках виконавчого провадження №45659563, зобов`язавши Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни стосовно скасування вказаних арештів до відповідних Державних реєстрів України, а саме: до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до всіх інших Державних реєстрів, в яких містяться відомості про накладення арешту на майно позивача, відповідно до постанов державного виконавця про накладення арешту у виконавчому провадженні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Богдана Хмельницького,11, м. Дніпро, 49083, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко