Справа № 300/1941/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/1941/23 пров. № А/857/13363/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гудима Л. Я., Качмара В. Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі №300/1941/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Пенсійний фонд України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції - Григорук О.Б.,

дата ухвалення рішення 15 червня 2023 року,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача- Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пенсійний фонд України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій для заміни пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року, виготовленого у паперовій формі та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо заміни пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року, шляхом сформування та направлення до Пенсійного фонду України відомостей для виготовлення позивачу пенсійного посвідчення у паперовій формі відповідно до вимог пункту 1 розділу II Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 03 листопада 2017 року №26-1, із зазначенням у заяві на виготовлення пенсійного посвідчення групи, підгрупи, причини інвалідності, нозологічної форми захворювання (інвалідність з порушенням зору), права на пільги, встановлені чинним законодавством України, в тому числі права на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, та видати нове пенсійне посвідчення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що пунктом 3 розділу 2 Порядку №26-1 встановлено, що відомості про групу, підгрупу, причину інвалідності та строк, на який встановлено інвалідність зазначаються в посвідчені незалежно від виду призначеної пенсії, а особам з порушенням слуху, зору, опорно-рухового апарату, яким установлено інвалідність та призначено пенсію у посвідченні після виду пенсії здійснюється відповідний запис. Апелянт також зазначає, що отримане 25 квітня 2023 року пенсійне посвідчення не містить повної інформації, а саме: відомостей про нозологічну форму захворювання - інвалідність з порушенням зору, як це передбачено пунктом 3 розділу 2 Порядку №26-1, а тому така заміна не є належною. Вказує, що враховуючи те, що нової анкети - заяви про видачу пенсійного посвідчення відповідно до вимог пункту 2 розділу 1 Порядку №26-1 сформовано не було, що встановив суд першої інстанції, а посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року повернуто відповідачу, а отже заміни пенсійного посвідчення не відбулось. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що пенсійне посвідчення виготовляється на підставі довідки МСЕК, де зазначається причина інвалідності. У довідці МСЕК Серія 12 ААБ №166688 виданій позивачу на підставі акту огляду МСЕК №265 від 04 березня 2019 року зазначено групу інвалідності перша «Б» та причину інвалідності з 31 січня 2019 року, захворювання пов`язане з проходженням служби в ДКВС, без переогляду. Звертає увагу на те, що після звернення позивача у телефонному режимі 24 лютого 2023 року про заміну отриманого 16 лютого 2023 року (серії ААМ №439494 від 31 січня 2023 року), оскільки у такому не вказано підгрупу «Б», 25 квітня 2023 року ОСОБА_1 отримав нове пенсійне посвідчення із зазначенням у ньому підгрупи «Б». Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2023 року справу №300/1941/23 передано на розгляд колегії суддів: суддя- доповідач: О. М. Довгополов, судді: Л. Я. Гудим, Р. Й. Коваль.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року витребувано з Івано-Франківського окружного адміністративного суду матеріали справи №300/1941/23.

У зв`язку з відсутністю судді Р. Й. Коваля відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2023 року замінено вказаного суддю по цій справі на суддю В. Я. Качмара.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі №300/1941/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа- Пенсійний фонд України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 14 листопада 2023 року №1052/0/15-23 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Восьмого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2023 року справу №300/1941/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа- Пенсійний фонд України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, передано на розгляд колегії суддів: суддя-доповідач: О. І. Мікула, судді: Л. Я. Гудим, В. Я. Качмар.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 04 червня 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII.

У період з 04 червня 2014 року по 31 січня 2019 року позивач отримував пенсію відповідно до пункту "б" статті 20 Закону №2262-XII як особа з інвалідністю III групи (інвалідність якої настала в період проходження військової служби).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №166688 від 04 березня 2019 року позивачу при повторному огляді МСЕК Івано-Франківської області встановлена І група інвалідності, підгрупа "Б" з 31 січня 2019 року, захворювання пов`язане з проходженням служби в ДКВС, без переогляду. У графі 12 довідки "висновки про умови та характер праці" зазначено - потребує сторонньої допомоги (а.с.13).

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 28 лютого 2019 року висновок спеціаліста (встановлений діагноз) часткова атрофія зорових нервів (а.с.16).

31 січня 2023 року позивачу видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 у паперовій формі (а.с.11).

Як встановлено із матеріалів справи пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року не містить повної інформації про підгрупу інвалідності "Б", нозологічну форму захворювання - інвалідність з порушенням зору.

24 лютого 2023 року (спеціалістом сектору) у телефонному режимі повідомлено позивача про необхідність подання нової анкети на виготовлення пенсійного посвідчення із зазначенням підгрупи Б. Звернуто увагу на те, що пенсійне посвідчення виготовляється на підставі довідки МСЕК, де зазначено причину інвалідності. У довідці МСЕК Серія 12 ААБ №166688 зазначено групу інвалідності перша "Б" та причину інвалідності з 31 січня 2019 року захворювання пов`язане з проходженням служби в ДКВС, без перегляду. Зазначено, що у разі подання заяви на виготовлення (заміну) пенсійного посвідчення та відповідних відомостей, позивачу буде виготовлено пенсійне посвідчення із зазначенням групи, інвалідності перша "Б" та причини інвалідності (а.с.26-27).

01 березня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив вчинити необхідні дії з метою заміни пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року, а саме: сформувати відомості для виготовлення позивачу пенсійного посвідчення у паперовій формі відповідно до вимог Порядку від 03 листопада 2017 року №26-1, із зазначенням групи, підгрупи, причини інвалідності, нозологічної форми захворювання (інвалідність з порушенням зору), а також права на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (а.с.23, 24).

За результатом розгляду заяви від 01 березня 2023 року Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області листом від 27 березня 2023 року №2145-1645/К-02/8-0900/23 повідомило, що листом від 24 березня 2023 року №0900-0202-8/13175 надало позивачу детальні роз`яснення щодо порушеного позивачем питання у зверненні (а.с.25).

Листом від 24 березня 2023 року №0900-0202-8/13175 Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що у ході розгляду звернення позивача встановлено, що у виданому пенсійному посвідчені серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року не вказано підгрупу Б. Зазначено, що відповідно до п.3 розділу І Порядку заміна пенсійного посвідчення здійснюється за процедурою, визначеною для виготовлення пенсійного посвідчення. При заміні пенсійного посвідчення одержувач пенсії повертає органу Пенсійного фонду України попередньо видане пенсійне посвідчення за наявності, електронне пенсійне посвідчення - банку, які знищуються відповідним органом Пенсійного фонду України або банком.

Судом першої інстанції також встановлено, що станом на 25 квітня 2023 року позивач отримав нове пенсійне посвідчення із зазначенням у ньому підгрупи Б.

Позивач, вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не вчинення дій для заміни пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року, просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо заміни пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року, шляхом сформування та направлення до Пенсійного фонду України відомостей для виготовлення позивачу пенсійного посвідчення у паперовій формі відповідно до вимог пункту 1 розділу II Порядку №26-1 від 03 листопада 2017 року, із зазначенням у заяві на виготовлення пенсійного посвідчення групи, підгрупи, причини інвалідності, нозологічної форми захворювання (інвалідність з порушенням зору), права на пільги, встановлені чинним законодавством України, в тому числі права на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, та видати нове пенсійне посвідчення.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, оскаржуючи бездіяльність відповідача, не обґрунтовує таку бездіяльність не зазначенням у пенсійному посвідченні серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року нозологічної форми захворювання (інвалідність з порушенням зору), права на пільги, встановлені чинним законодавством України, в тому числі права на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорт, а просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій для заміни пенсійного посвідчення та зобов`язати останнього вказати у заміненому посвідченні певні відомості, разом з тим, судом встановлено, і цей факт підтверджується сторонами, що позивачу здійснено заміну пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року, тому підстави визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу та зобов`язання здійснити заміну пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року відсутні.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст.49 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

За змістом ч.4 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення. Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно. Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03 листопада 2017 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.12.2017 за №1464/31332, затверджено Порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії (далі- Порядок №26-1). Цей Порядок визначає механізм оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії.

Відповідно до абз.1, 3, 5 п.2 Розділу І Порядку №26-1 пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення (додаток 1) особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.

Пенсійні посвідчення виготовляються у паперовій формі згідно зі зразком та описом бланка пенсійного посвідчення, наведеними у додатку 2 до цього Порядку, або у вигляді платіжної картки, яка одночасно є пенсійним посвідченням, містить графічну та електронну інформацію про власника, ключі кваліфікованого електронного підпису (далі - електронне пенсійне посвідчення).

Особам, яким видано електронне пенсійне посвідчення, пенсійне посвідчення в паперовій формі не видається.

Згідно з п.1 Розділу ІІ Порядку №26-1 виготовлення пенсійних посвідчень здійснюється на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення та таких відомостей: 1) реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); 2) прізвища, імені та по батькові; 3) дати народження; 4) статі; 5) номера особового рахунку; 6) виду пенсії (за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років); 7) групи, підгрупи, причини інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань; 8) терміну дії посвідчення.

Пункт 3 Розділі ІІ Порядку №26-1 передбачає, що відомості про групу, підгрупу, причину інвалідності та строк, на який встановлено інвалідність, зазначаються в посвідченні незалежно від виду призначеної пенсії. Особам з порушеннями слуху, зору, опорно-рухового апарату, яким установлено інвалідність та призначено пенсію, у посвідченні після виду пенсії здійснюється відповідний запис (наприклад, "особа з інвалідністю підгрупи Б І групи/загальне захворювання по зору").

Відповідно до п.3, 4 Розділу І Порядку №26-1, у разі якщо пенсійне посвідчення стало непридатним для користування, втрачено, особі призначено інший вид пенсії або змінилися обставини здійснення опіки та піклування (змінився законний представник чи його звільнено від повноважень, поновлено цивільну дієздатність одержувача пенсії тощо), за заявою одержувача пенсії видається нове посвідчення, про що робиться відмітка у пенсійній справі.

Заміна пенсійного посвідчення здійснюється за процедурою, визначеною для виготовлення пенсійного посвідчення. При заміні пенсійного посвідчення одержувач пенсії повертає органу Пенсійного фонду України попередньо видане пенсійне посвідчення за наявності, електронне пенсійне посвідчення - банку, які знищуються відповідним органом Пенсійного фонду України або банком.

Пенсійне посвідчення підлягає знищенню у випадку виявлення помилки в записах, скасування рішення про призначення пенсії, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, а також у випадках втрати придатності пенсійного посвідчення для користування або смерті власника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року, однак у таком не вказано підгрупу Б та нозологічну форму захворювання по зору.

01 березня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив вчинити необхідні дії з метою заміни пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року, а саме: сформувати відомості для виготовлення позивачу пенсійного посвідчення у паперовій формі відповідно до вимог Порядку від 03 листопада 2017 року №26-1, із зазначенням групи, підгрупи, причини інвалідності, нозологічної форми захворювання (інвалідність з порушенням зору), а також права на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті.

24 березня 2023 року листом №0900-0202-8/13175 Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що у ході розгляду звернення позивача встановлено, що у виданому пенсійному посвідчені серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року не вказано підгрупу Б. Зазначено про те, що відповідно до п.3 розділу І Порядку заміна пенсійного посвідчення здійснюється за процедурою, визначеною для виготовлення пенсійного посвідчення. При заміні пенсійного посвідчення одержувач пенсії повертає органу Пенсійного фонду України попередньо видане пенсійне посвідчення за наявності, електронне пенсійне посвідчення - банку, які знищуються відповідним органом Пенсійного фонду України або банком. 24 лютого 2023 року (спеціалістом сектору) в телефонному режимі позивача повідомлено про необхідність подання нової анкети на виготовлення пенсійного посвідчення із зазначенням підгрупи Б (а.с.26-27).

Як правильно зверну увагу суд першої інстанції, спірним у цій справі є бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій для заміни пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо заміни такого, при цьому, як зазначає відповідач, і цей факт підтверджується позивачем (а.с.54) 25 квітня 2023 року останній отримав нове пенсійне посвідчення, тобто відбулася зміна пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач з уточненням позовних вимог до суду не звертався.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу та зобов`язання здійснити заміну пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 січня 2023 року за встановлених обставин справи немає, оскільки таке посвідчення замінене, а виданого взамін нього 25 квітня 2023 року посвідчення позивач не оскаржує.

Враховуючи наведене вище колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаний спосіб, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року у справі № 300/1941/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 23 лютого 2024 року.