Справа № 160/30173/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
17 листопада 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області з вимогами:
- зобов`язати Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області на час перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки Україну у Дніпропетровській області, за посадою заступника начальника відділу сплачувати заробітну платню у розмірі не меншому ніж середньомісячне грошове забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував до моменту виведення в розпорядження (відсторонення від посада) з урахуванням індексу інфляції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 25.12.2023 по 16.02.2024 у творчій відпустці та з 19.02.2024 по 23.02.2024 на періодичному навчанні, розгляд справи здійснено 26.02.2024.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу № 102-ос від 29.05.2014 року начальника Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, полковника ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника інформаційно-аналітичного відділу управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області.
Наказом начальника Управління СБУ від 31.05.2022 № 145-ОС/дск, Позивач зарахований у розпорядження начальника Управління СБУ за посадою заступника начальника відділу за підпунктом «в» (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом), з 30.05.2022, із збереженням раніше встановлених розмірів надбавки за особливості проходження військової служби згідно з главою 2 розділу III, надбавки за службу в умовах режимних обмежень згідно з главою 3 розділу III, преміювання згідно з главою 15 розділу III Інструкції № 515/ДСК, та звільнено його з посади заступника начальника відділу Управління СБУ.
02 червня 2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська справа № 204/3307/22 підозрюваного ОСОБА_1 було відсторонено від посади заступника начальника інформаційно-аналітичного відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, строком на два місяці, тобто до 2 серпня 2022 року.
Згідно Наказу начальника Управління СБУ від 10.06.2022 № 156-ОС/дск та Наказу начальника Управління СБУ від 02.08.2022 № 220-ОС/дск, Позивачу припинено виплату грошового забезпечення, згідно з пунктом 2 глави 1, пунктом 1 глави 4 розділу IV Інструкції № 515/ДСК з 02.06.2022.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/5255/22 від 28 липня 2022 року було продовжено строк відсторонення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади заступника начальника інформаційно-аналітичного відділу Управління до 29 серпня 2022 року.
З 29.08.2022 року припинила свою дію ухвала суду про відсторонення ОСОБА_1 від займаної посади, однак як зазначає позивач він продовжує знаходитьсь у розпорядженні начальника управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, по посаді заступника начальника відділу.
Позивач зазначив, що відповідачем з 23.03.2023 по 28.10.2023 виплачено грошове забезпечення в загальній сумі 422 763,50 грн.
Однак, ОСОБА_1 не отримував грошове забезпечення в період перебування у розпорядженні у строки в порядку та у розмірах передбачених законодавством України, що призвело до порушення його прав.
На думку позивача грошові кошти, що надійшли на розрахунковий рахунок Позивача 28.09.2023 року, 26.10.2023 року, 28.10.2023 року с грошовими коштами, нарахованими на підставі п.1-1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідно не є грошовим забезпеченням виплаченим у розумінні щомісячного грошового забезпечення, передбаченого Законом України «Про Службу безпеки України» та постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про Службу безпеки України» держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України. Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства. Соціальний захист працівників, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, забезпечується на загальних підставах відповідно до законодавства про працю.
Статтею 30 Закону України «Про Службу безпеки України» передбачено, що форми та розміри грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України встановлюються законодавством і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Служби безпеки України якісним складом військовослужбовців, враховувати характер, умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Умови та оплата праці працівників Служби безпеки України визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України №2011-ХІІ від 20.12.1991р. Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей.
Відповідно до ст. 1-2 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони. Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів. Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України регламентується Положенням про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженим Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007 (за текстом позову Положення №1262/2007) та Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої Наказом СБУ №772 від 14.10.2008 року (за текстом позову Інструкція №772), яка визначає механізм реалізації вимог вказаного Положення.
Підпунктом «в» пункту 48 цього Положення №1262/2007 визначено, що зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника (командира) іншого функціонального підрозділу Центрального управління, органу, закладу, установи Служби безпеки України або штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України допускається у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом.
Також приписами пункту 48 Положення №1262/2007 передбачено, що військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, в чиєму розпорядженні вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.
Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби в установленому порядку. (пункт 48 Положення №1262/2007).
Пунктом 4.9 Інструкції №772 встановлено, що зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення) - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.
Зарахування у розпорядження відповідних начальників проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, під особистий підпис їх начальниками в установленому порядку.
Начальники, у розпорядженні яких перебувають військовослужбовці, зобов`язані організовувати їх службову діяльність, здійснювати контроль за нею відповідно до вимог військових статутів Збройних Сил України, Положення, інших нормативно-правових актів та несуть відповідальність за дотримання встановлених термінів перебування підлеглих у розпорядженні. Вони зобов`язані своєчасно, до закінчення терміну перебування в розпорядженні, ініціювати призначення таких військовослужбовців на відповідні посади чи у разі наявності підстав вживати заходів щодо їх звільнення з військової служби. Рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні Голови Служби безпеки України або його заступників, приймаються відповідно Головою Служби безпеки України або його заступниками. Управління роботи з особовим складом здійснює загальний контроль за дотриманням встановлених термінів перебування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядженні відповідних начальників, а стосовно військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні Голови Служби безпеки України, також вносить пропозиції щодо їх подальшого службового використання.
Військовослужбовці, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження та які зараховані у розпорядження за підпунктом «в» пункту 48 Положення, продовжують проходити військову службу з урахуванням особливостей, що випливають з їх статусу підозрюваного або обвинуваченого, та виконувати обов`язки військової служби в межах, визначених начальником, у розпорядженні якого вони перебувають.
Наказом начальника Управління СБУ від 31.05.2022 № 145-ОС/дск, Позивач зарахований у розпорядження начальника Управління СБУ у Дніпропетровській області за посадою заступника начальника відділу за підпунктом «в» (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом), з 30.05.2022, із збереженням раніше встановлених розмірів надбавки за особливості проходження військової служби згідно з главою 2 розділу III, надбавки за службу в умовах режимних обмежень згідно з главою 3 розділу III, преміювання згідно з главою 15 розділу III Інструкції № 515/ДСК, та звільнено його з посади заступника начальника відділу Управління СБУ.
02 червня 2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська справа № 204/3307/22 підозрюваного ОСОБА_1 було відсторонено від посади заступника начальника інформаційно-аналітичного відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, строком на два місяці, тобто до 2 серпня 2022 року.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/5255/22 від 28 липня 2022 року було продовжено строк відсторонення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади заступника начальника інформаційно-аналітичного відділу Управління до 29 серпня 2022 року.
Ця Інструкція визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України.
Пунктом 4 Наказу ЦУ СБУ від 10.04.2018 № 515 визначено, що цей наказ набирає чинності через 10 днів після його державної реєстрації та застосовується з дня набрання чинності постановою КМУ від 30.09.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Таким чином, оскільки позивачем заявлені вимоги стосовно спірних правовідносин за період з 02.06.2022 (день прийняття рішення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 204/3307/22 про відсторонення від посади) та по даний час його перебування у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, спірні правовідносини повинні регулюватися Інструкцією 515, а не Інструкцією-35, яка втратила чинність з 06.05.2018.
У зв`язку з чим посилання представника позивача в адміністративному позові на положення Інструкції-35/ДСК-2008 є незмістовним.
Пунктом 2 глави 1 розділу IV Інструкції 515 визначено, що за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими підпунктом «в» - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами «е», «є» та «ж» пункту 48 Положення), зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачені пунктом 48 Положення, а у випадках, коли такі строки не визначені, - протягом шести місяців з дня зарахування у розпорядження.
Відповідно до абзацу 3 пункту 6 глави 1 розділу IV Інструкції 515, після закінчення строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення (якщо військовослужбовці не призначені на посаду або не звільнені з військової служби), а у випадках коли такі строки не визначені - після спливання шести місяців з дня зарахування у розпорядження відповідних начальників або керівників, виплата військовослужбовцям грошового забезпечення здійснюється за рішенням Голови СБУ на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають такі військовослужбовці.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 4 розділу IV Інструкції 515, військовослужбовцям, яких відсторонено від виконання службових повноважень відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», відсторонено від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, оголошено в розшук чи до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту (цілодобового чи протягом дня, що збігається зі службовим часом), виплата грошового забезпечення припиняється з дня прийняття стосовно них відповідного рішення на весь час відсторонення від виконання службових повноважень, відсторонення від посади, перебування в розшуку або застосування відповідного запобіжного заходу.
Абзацом 2 пункту 1 глави 4 розділу IV Інструкції 515 визначено, що у разі зміни запобіжного заходу виплата грошового забезпечення військовослужбовцю здійснюється на підставі відповідної ухвали слідчого судді або суду.
Згідно пункту 3 глави 4 розділу IV Інструкції 515 у випадку ухвалення судом виправдувального вироку, закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктами 1-4 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військовослужбовцю відшкодовується грошове забезпечення повністю за час вимушеної відсутності на службі до дня закриття кримінального провадження або ухвалення виправдувального вироку.
Матеріалами справи встановлено, що позивача було зараховано у розпорядження начальника Управління СБУ від 31.05.2022 № 145-ОС/дск за пп. «в» п. 48 «Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України», а саме: у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом з 30.05.2022 року, у зв`язку з чим була припинена виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Відповідно до Довідки Управління СБУ у Дніпропетровській області № 55/11/202-44 від 15.02.2024 за період з 01.06.2022 по 30.11.2023 Управління СБУ нарахувало та виплатило Позивачу грошове забезпечення в порядку визначеному Інструкція-515/ДСК в повному обсязі, а саме:
за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 нарахована сума грошового забезпечення з компенсацією ПДФО - 162,33 грн.;
за період з 30.08.2022 по 31.08.2022 нарахована сума грошового забезпечення з компенсацією ПДФО - 2100,68 грн.;
Всього за період з 01.06.2022 по 30.11.2023 Управління СБУ нарахувало та виплатило Позивачу грошове забезпечення з компенсацією ПДФО у сумі - 552626,34 грн.
Оскільки позивач був зарахований в розпорядження начальника Головного управління за підставами, передбаченими підпунктом «в» пункту 1 глави 4 розділу IV Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, за ним відповідно до положень пункту 2 глави 1 розділу IV Інструкції 515 не зберігалася виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які він займав, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачені пунктом «в» 48 Положення, - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом.
Крім того судом встановлено, що до позивача в період з 03.06.2022 до 30.07.2022 та з 28.07.2022 до 29.08.2022 був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В силу приписів абзацу 1 пункту 1 глави 4 розділу IV Інструкції 515 виплата грошового забезпечення була припинена на весь час застосування відповідного запобіжного заходу.
Однак, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що на підставі абзацу 2 пункту 1 глави 4 розділу IV Інструкції 515, після зміни запобіжного заходу відповідною ухвалою слідчого судді або суду було вирішувалося відносно позивача питання виплати грошового забезпечення.
Як наслідок, в силу приписів пункту 3 глави 4 розділу IV Інструкції 515 повне відшкодування грошового забезпечення за час вимушеної відсутності на службі з 02.06.2022 (день прийняття рішення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 204/3307/22 про відсторонення від посади) та по даний час його перебування у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, повинно бути проведене у випадку ухвалення судом виправдувального вироку, закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктами 1-4 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України та з урахуванням цього за рішенням Голови СБУ на підставі мотивованого рапорту начальника Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, у розпорядженні якого перебував позивач.
Однак така подія - ухвалення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктами 1-4 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, стосовно позивача станом на час розгляду справи відсутня.
Враховуючи вище викладене, у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.05.2022 під час його перебування у розпорядженні начальника Головного управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Відтак, із урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 02.06.2022 під час його перебування у розпорядженні начальника Головного управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а отже, в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 лютого 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков