Справа № 160/31929/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровської області № 9807/04-36-24-17 від 30.03.2023 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області поновити його, як платника єдиного податку третьої групи з 01.01.2023 року, та включити до реєстру платників єдиного податку.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Криворізьким відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо порушення платником податку умов застосування спрощеної системи оподаткування. За результатами перевірки було складено акт про результати камеральної перевірки №1979/04-36-24-17/ НОМЕР_1 від 19.01.2023 року. На підставі вказаного акту Криворізьким відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб було винесено спірне рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку №9807/04-36-24-17 від 30.03.2023 року. Позивач не погоджується з прийнятим рішенням та зазначає, що контролюючим органом не було дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку, оскільки прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень. Позивач наголошує, що виїзна документальна перевірка податковим органом не проводилась, що є порушенням вимог податкового законодавства, у зв`язку з чим спірне рішення підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
На виконання вимог ухвали суду відповідачем 16.02.2023 року подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що перевірка дотримання платником єдиного податку третьої групи ФОП ОСОБА_1 вимог, встановлених Податковим кодексом України була проведена відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 та пункту 299.11 статті 299 ПК України, що і відображено в акті №1979/04-36-24-17/ НОМЕР_1 від 19.01.2023 р. Статтею 299 ПК України не передбачено подання заперечень на виявлені порушення. У даному випадку подання позивачем заперечень на акт перевірки жодним чином не змінило б факту наявності узгодженого податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що підтверджується витягом з ІКПП ФОП ОСОБА_1 за 2022 рік. Саме наявність податкового боргу у позивача вплинула на прийняття відповідачем рішення від 30.03.2023 р. №9807/04-36-04-24-17 про виключення ФОП ОСОБА_1 з Реєстру платників єдиного податку. Пунктом 299.11 статті 299 ПК України встановлено, що суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом. На підставі викладеного та відповідно до вимог діючого податкового законодавства підстави для скасування рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 30.03.2023 р. №9807/04-36-04-24-17 «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку» та поновлення з 01.01.2023 р. ФОП ОСОБА_1 платником єдиного податку третьої групи - відсутні. За таких обставин, позивач просив суд позов задовольнити в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 перебував в Реєстрі платників єдиного податку з 01.01.2016 р. по 31.12.2022 р., як платник єдиного податку третьої групи зі ставкою 5%.
Судом також встановлено, що 19.01.2023 року на підставі пп.19-1.1.1 та пп.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, у порядку пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 гл.8 р.2 та ст.76 гл.8 р.2 Податкового кодексу України головним державним інспектором Криворізького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровської області проведено камеральну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи оподаткування за наслідками якого складено акт №1979/04-36-24-17/ НОМЕР_1 .
Актом про результати камеральної перевірки від 19.01.2023 року №1979/04-36-24-17/ НОМЕР_1 встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не сплачував узгоджені суми грошового зобов`язання з єдиного податку, що є порушенням п.295.3 ст.295 гл.1 р.14 ПК України, що призвело до податкового боргу два послідовних квартали. Відповідно до вимог абз.8 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 гл.1 р.14 ПК ФОП ОСОБА_1 повинен був до 20 грудня 2022 року подати заяву щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування та переходу на сплату інших податків і зборів з 01 січня 2023 року в зв`язку з наявністю податкового боргу зі сплати єдиного податку, але ФОП ОСОБА_1 цього не зробив в встановлені законом строки.
Висновком акт перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 порушив умови застосування спрощеної системи оподаткування, а саме: вимоги п.295.3 ст.295 та абз.8 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 гл.1 р.14 ПК. Відповідальність за порушення умов застосування спрощеної системи оподаткування передбачена п.299.10 та п.299.11 ст.299 гл.1 р.14 ПК України.
На підставі акту камеральної перевірки від 19.01.2023 р. №1979/04-36-24-17/ НОМЕР_1 , Криворізьким відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області, прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), з 01 січня 2023 року.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:
49.18.1. календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;
49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);
49.18.3. календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом 49.18.4 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.
Платники єдиного податку третьої групи (крім електронних резидентів (е-резидентів) сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал (п.295.3 ст.295 ПК України).
Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп (крім електронних резидентів (е-резидентів) здійснюється за місцем податкової адреси (п.295.4 ст.295 ПК України).
Відповідно до п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України, у таких випадках та в строки:
8) у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Відповідно до п.299.10 ст.299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
6) набуття платником податку статусу резидента ОСОБА_2 - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті;
7) втрати платником єдиного податку третьої групи статусу електронного резидента (е-резидента);
8) наявність щодо платника податку рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції":
щодо платників першої і другої груп - в останній день місяця, у якому прийнято таке рішення;
щодо платників третьої і четвертої груп - в останній день кварталу, у якому прийнято таке рішення.
У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом (п.299.11 ст.299 ПК України).
Згідно із акту перевірки №1979/04-36-24-17/ НОМЕР_1 контролюючим органом було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не сплачував узгоджені суми грошового зобов`язання з єдиного податку, що є порушенням п.295.3 ст. 295 гл.1 р.14 ПК України, що призвело до податкового боргу два послідовних квартали.
З податкової декларації платника єдиного податку за 1 півріччя 2022 року судом встановлено, що позивачем самостійно задекларовано суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 15 096,55 грн.
Також, податковою декларацією за три квартали 2022 року позивачем самостійно задекларовано суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 20 363,90 грн.
З додатку №1 до акту камеральної перевірки вбачається наступне:
- сальдо на 01.07.2022 року: нараховано/зменшено 41 157,30 грн., сплачено до бюджету 28 690 грн., недоїмка 9 690,12 грн., заборгованість 9 690,12 грн.
Отже, позивачем було порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкові зобов`язання по єдиному податку.
Вищевказані обставини є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом прийняття рішення контролюючим органом згідно із п.299.11 ст.299 ПК України.
При цьому суд зазначає, що позивач у позовній заяві не заперечив наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, які зазначені в акті перевірки від 19.01.2023 року.
Отже, на думку суду, рішення № 9807/04-36-24-17 від 30.03.2023 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку є обґрунтованим, правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
Щодо тверджень позивача про те, що під час камеральної перевірки податковий орган не може перевіряти своєчасність реєстрації податкових накладних, своєчасність сплати грошових зобов`язань, суд з такими твердженнями не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до положень п.75.1 ст.75, п.76.1 ст.76 ПК України контролюючі органи мають право проводити, в тому числі, камеральні перевірки. Камеральні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути:
1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);
2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;
3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;
4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні";
5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу;
6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;
7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу;
8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу;
9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу;
10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;
11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.
Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Таким чином, податковий орган мав право перевіряти шляхом проведення камеральної перевірки своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, а тому доводи позивача є цілком безпідставними.
Враховуючи зазначені обставини, оскаржуване позивачем рішення є правомірним та не підлягає скасуванню судом.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно прийняв рішення №9807/04-36-24-17 від 30.03.2023 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В силу ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, у задоволенні позову позивачу слід відмовити повністю з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір відшкодуванню не підлягає.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд,
Судовий збір не відшкодовується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма