Справа № 320/9348/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2024-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2024 року м. Київ № 320/9348/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за заявою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної

податкової служби України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріо-Інвест»

про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків,-

ВСТАНОВИВ :

І. Зміст позовних вимог.

До Київського окружного адміністративного суду 22.02.2024 о 14:36 год. звернулось Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України із заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріо-Інвест», в якій просить суд постановити рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ «Маріо-Інвест» () крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), шляхом накладення арешту на кошти у сумі 308 484 081,84 грн, що знаходяться в:

1) ПАТ «Кристалбанк», на рахунках:

- НОМЕР_1 - валюта: 980 українська гривня;

- НОМЕР_1 - валюта: 840 долар США;

2) АТ КБ «ПриватБанк», на рахунках:

- НОМЕР_2 - валюта: 980 українська гривня.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у відповідача наявна заборгованості з податку на додану вартість на загальну суму 308 484 081,84 грн, яка самостійно сплачена не була, внаслідок чого уповноваженою особою ГУ ДПС у м. Києві в порядку статті 89 Податкового кодексу України прийнято рішення про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності підприємства. В подальшому з метою проведення опису майна у податкову заставу податковий керуючий 21.02.2024 здійснив виїзд за місцезанходженням ТОВ «Маріо-Інвест», та склав акт в якому зазначено про відсутність товариства та його представників за відповідною адресою. Факт недопуску податкового керуючого для здійснення опису майна платника податків надає право контролюючому органу звернутися до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Відповідач заперечуючи проти задоволення заяви подав до суду відзив в якому зазначив, що заборгованість з податку на прибуток підприємств виникла на підставі контрольно-перевірочних заходів за наслідками яких винесено податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 26.04.2019 на загальну суму 236 550 713,00 грн Разом з цим нараховано пеню в розмірі 71 933 368,84 грн, що становить разом 308 484 081,84 грн. Вищезазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено відповідачем до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2021 у справі №640/17298/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріо-Інвест» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 квітня 2019 року № , податкового повідомлення-рішення від 26.04.2019 № та податкового повідомлення-рішення від 26.04.2019 № позовні вимоги задоволенні у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №640/17298/19 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві було задоволено, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.06.2021 - скасовано.

Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2022 касаційну скаргу було прийнято та відкрито касаційне провадження. Станом на сьогодні Верховний Суд не прийняв ще рішення в цій справі.

Відповідачем зазначено, що вищевказане повідомлення-рішення було і є станом на сьогодні предметом судового оскарження №640/17298/19. Касаційна скарга відповідача знаходиться на розгляді Верховного суду.

Також відповідачем зазначено, що рішення від 11.01.2024 у справі №320/39105/23 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС до ТОВ «Маріо-Інвест» про стягнення податкового боргу у сумі 308 484 081,84 грн оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. Зазначена інформацію є в публічному доступі та з`явилась на відповідному порталі Судова влада ще 06.02.2024.Відповідач зауважив, що станом на сьогодні, на його думку, встановлено наявність спору про право, що виключає можливість судового провадження в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за заявою Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріо-Інвест» про зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ «Маріо-Інвест». Призначено судове засідання на 23.02.2024.

Секретарем судового засідання 22.02.2024 засобами телефонного зв`язку було повідомлено представника відповідача про відкриття провадження у справі за заявою податкового органу та про призначення судового засідання на 23.02.2024, про місце та час його проведення.

Також секретарем судового засідання було направлено ухвалу суду від 22.02.2024 та позовні матеріали на електронну адресу відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_1).

23.02.2024 представником відповідача до суду подані пояснення та відзив.

У судове засідання 23.02.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

Суд у судовому засіданні 23.02.2024 вийшов до нарадчої кімнати.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.02.2024 поновлено судовий розгляд.

У судовому засіданні, після поновлення судового розгляду, представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, у зв`язку з чим, суд перейшов до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріо-Інвест» () зареєстроване в органах державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності, є платником податків та перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Згідно з відомостями інформаційно-комунікаційної системи Державної податкової служби "Податковий блок", станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 308 484 081,84 грн, з податку на прибуток підприємств.

Позивач зазначає, що зі сторони ТОВ «Маріо-Інвест» відсутні дії, спрямовані на погашення податкового боргу, 29.03.2023 уповноваженою особою ГУ ДПС у м. Києві в порядку ст. 89 Податкового кодексу України, прийнято рішення № 0-2615 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності платника податків ТОВ «Маріо-Інвест».

Означене рішення разом з податковою вимогою № 0-2615 від 29.03.2023 та лист «Про надання активів» № 23311/6/26-15-13-02-12 від 30.03.2023 направлено засобами поштового зв`язку AT "Укрпошта" на податкову адресу ТОВ «Маріо-Інвест», рекомендованим повідомленням № 156, що повернулося на адресу відправника.

Листом про надання активів № 23311/6/26-15-13-02-12 від 30.03.2023, Головним управлінням ДПС у м. Києві повідомлено відповідача про суму актуального податкового боргу та запропоновано протягом п`ятнадцяти робочих днів, з дня отримання листа надати наступні документи: баланс (Звіт про фінансовий стан) за останній звітний період з детальною розшифровкою значень рядків активу балансу (найменування, кількість, залишкова балансова вартість), в тому числі дебіторської заборгованості в розмірі дебіторів (найменування дебітора, код ЄДРПОУ, сума дебіторської заборгованості); документи, які свідчать, що активи не можуть бути предметом податкової застави.

09.01.2024 податковим керуючим здійснено виїзд за податковою адресою: ТОВ «Маріо-Інвест» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15/6 літ.1, кв. (офіс) 407), в результаті чого складено акт про відсутності за місцезнаходженням посадових осіб та/або засновників підприємства ТОВ «Маріо-Інвест» за вказаною адресою, місцезнаходження їх не відомо.

У зв`язку з відсутністю представників ТОВ «Маріо-Інвест» за вищевказаною адресою, податковим органом прийнято рішення повторно повідомити платника листом щодо опису майна у податкову заставу № 1212/6/26-15-13-02-12 від 11.01.2024 та здійснити другий виїзд.

18.01.2024 податковим керуючим здійснено другий виїзд за означеною вище адресою. За результатами другого виїзду, податковим органом вдруге не виявлено представників чи майна ТОВ «Маріо-Інвест» та складено акт відсутності за місцезнаходженням від 18.01.2024.

Головним управлінням ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України було враховано факт того, що посадові особи та/або засновники підприємства ТОВ «Маріо-Інвест» могли бути відсутні за вказаною адресою у момент двох виїздів, тому податковим керуючим втретє повідомлено платника листом щодо опису майна у податкову заставу № 4205/6/26-15-13-02-12 від 23.01.2024 та здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «Маріо-Інвест». За результатами виїзду, податковим органом втрете не виявлено представників чи майна ТОВ «Маріо-Інвест» та складено акт відсутності за місцезнаходженням від 06.02.2024.

21.02.2024 податковим органом здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «Маріо-Інвест». За результатами виїзду, податковим органом вчетверте не виявлено представників чи майна ТОВ «Маріо-Інвест» та складено акт відсутності за місцезнаходженням від 21.02.2024.

Податковим керуючим 21.02.2024 о 15:30 складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

З огляду на викладене Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернулось із заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача, що знаходяться в банках та інших фінансових установах до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Згідно із підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Як вбачається з матеріалів справи у ТОВ «Маріо-Інвест» станом на 21.02.2023 наявний податковий борг у загальному розмірі 308 484 081,84 грн з податку на прибуток підприємств.

Дана сума податкового боргу підтверджується інформацією з інтегрованої картки платника податків ТОВ «Маріо-Інвест» та не заперечується відповідачем.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як було встановлено судом, на виконання вищевказаних вимог відповідачу надіслано податкову вимогу від 29.03.2023 № 0-2615, поштове відправлення з якою повернулось на адресу контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з підпунктом 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Право податкової застави виникає також у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункт 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Як було зазначено судом, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 0-2615 від 29.03.2023, що перебуває у власності платника податків ТОВ «Маріо-Інвест».

Листом про надання активів № 23311/6/26-15-13-02-12 від 30.03.2023, Головним управлінням ДПС у м. Києві повідомлено відповідача про суму актуального податкового боргу та запропоновано протягом п`ятнадцяти робочих днів, з дня отримання листа надати наступні документи: баланс (Звіт про фінансовий стан) за останній звітний період з детальною розшифровкою значень рядків активу балансу (найменування, кількість, залишкова балансова вартість), в тому числі дебіторської заборгованості в розмірі дебіторів (найменування дебітора, код ЄДРПОУ, сума дебіторської заборгованості); документи, які свідчать, що активи не можуть бути предметом податкової застави.

Судом встановлено, що відповідач був обізнаний про наявність податкової вимоги від 29.03.2023 №0-2615, оскільки вказана вимога була предметом спору у справі №320/39105/23 та відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду у справі №320/39105/23.

Згідно з пунктом 89.4 статті 89 ПК України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Відповідно до пункту 91.4 статті 91 ПК України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців (абз. 2 п. 91.4 ст. 94 ПК України).

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду (абз. 3 п. 91.4 ст. 94 ПК України).

Таким чином, Податковим кодексом України передбачено такі передумови для звернення контролюючого органу до суду із заявою щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків:

1) не допуск платником податків податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подання документів, необхідних для такого опису. У такому випадку податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу;

2) перешкоджання платником податків, що має податковий борг, виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом. У такому випадку податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень.

Вказані передумови для зупинення судом видаткових операцій на рахунках платника податків є самостійними та тягнуть за собою окремі правові наслідки.

Так, у першому випадку зупинення видаткових операцій та заборона відчуження платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Підставою ж для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна є складення цих актів податковим керуючим, які не пізніше робочого дня мають бути надіслані банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків.

У другому випадку зупинення судом видаткових операцій здійснюється на строк не більше двох місяців та може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Судом встановлено, що у зв`язку з перешкоджанням ТОВ «Маріо-Інвест» виконанню повноважень податковим керуючим складено відповідний акт від 21.02.2024 о 15:30 год. про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим. Отже, обставини справи свідчать, що спірні правовідносини підпадають під другий випадок, тобто платником податків були створені перешкоди виконанню податковим керуючим своїх повноважень (а не недопуск податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подання документів, необхідних для такого опису).

Таким чином, спірні правовідносини врегульовані підпунктом 91.4 статті 91 ПК України.

Під час розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів контролюючого органу. Так, відповідачем не доведено, що ним надавалася на запит контролюючого органу інформація, необхідна для здійснення опису майна у податкову заставу. Також відповідач не надав доказів сприяння податковому керуючому у виконанні ним своїх повноважень.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 20.1 статті 20 ПК України Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема:

- звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень (п. п. 20.1.31);

- звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом (п. п. 20.1.32).

Враховуючи положення п. п. 20.1.31, 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України суд зазначає, що не підлягають зупиненню видаткові операції на рахунках платника податків щодо операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків та погашення податкового боргу.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви контролюючого органу та при визначенні строку зупинення видаткових операцій суд враховує, що оскільки спірні правовідносини врегульовані підпунктом 91.4 статті 91 ПК України, такий строк не може перевищувати двох місяців, однак може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Також суд зазначає, що Податковим кодексом України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до частини 1, 2 статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, якщо арешт накладено без встановлення такої суми або якщо інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках та фактично є способом зупинення видаткових операцій.

Таким чином, з урахуванням змісту статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що п. п. 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яким закріплено право контролюючого органу на звернення до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей.

За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків, так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.

При цьому в усіх випадках суд ухвалює рішення про зупинення видаткових операцій платника податків шляхом накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі, або про накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі. Зазначені варіанти змісту резолютивної частини судового рішення є еквівалентними за своїми правовими наслідками. Ці наслідки полягають у виникненні арешту коштів і зупиненні через цю обставину видаткових операцій.

Враховуючи наявність довідки позивача про відкриті рахунки відповідача у банках, суд вважає за необхідне навести реквізити відповідних рахунків відповідача у банках у судовому рішенні, видаткові операції на яких зупинені на підставі цього судового рішення із зазначенням суми податкового боргу.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що у даному випадку наявний спір про право з посиланнями на те, що ухвалою Верховного Суду від 18.11.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріо-Інвест" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №640/17298/19, оскільки станом на час розгляду даної заяви дію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2022 не зупинено.

Таким чином рішення суду у справі №640/17298/19 набрало законної сили 27.07.2022, а тому сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні від 26.04.2019 № вважається узгодженою з 27.07.2022.

Разом з тим, суд зауважує, що оскарження відповідачем рішення Київського окружного адміністративного від 11.01.2024 №320/39105/23, яким задоволено позов Головного управління ДПС у м. Києві та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріо-Інвест» суму податкового боргу в розмірі 308 484 081,84 грн не впливає на розгляд даної заяви, оскільки рішення про стягнення податкового боргу не є підставою для звернення податкового органу до суду із заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Відповідно до частини восьмої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведене, дослідивши і оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку про задоволення заяви позивача про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

VI. Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Позивач не заявляв клопотань щодо стягнення таких витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - задовольнити.

Зупинити видаткові операції на рахунках ТОВ «Маріо-Інвест» () крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), шляхом накладення арешту на кошти у сумі 308 484 081,84 грн, що знаходяться в:

1) ПАТ «Кристалбанк», на рахунках:

- НОМЕР_1 - валюта: 980 українська гривня;

- НОМЕР_1 - валюта: 840 долар США;

2) АТ КБ «ПриватБанк», на рахунках:

- НОМЕР_2 - валюта: 980 українська гривня.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти з дня його проголошення .

Повне найменування сторін:

Заявник - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ - 44116011.

Відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріо-Інвест», адреса: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15/6 літ.1, кв. (офіс) 407; .

Суддя Жук Р.В.