Справа № 273/2422/23
Суддя: Самойленко Л. М.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/2422/23
Провадження № 2-а/273/16/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області у складі

головуючого судді - Самойленко Л.М.,

при секретарі судових засідань - Муравській М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в м. Баранівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області, поліцейського СРПП ВПД № 1 Звягельського РВП сержанта поліції Присяжнюка Володимира Руслановича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови серії БАД №566571 від 13.10.2023 року, винесеної поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліцейської діяльності №1 Звягельського РВП Присяжнюком В.Р., мотивуючи свої вимоги тим, що постановою від 13.10.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн., у зв"язку з тим, що він керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком, не був пристебнутий паском безпеки, а також не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію під час зупинки. Вважає цю постанову незаконною, оскільки ним 13.10.2023 року перед виїздом на автодорогу було перевірено справність світлових приладів, всі вони працювали. Однак, під час руху транспортного засобу по автодорозі з незадовільним покриттям, внаслідок вібрації, лампа освітлення заднього номеру відійшла, у зв"язку з чим перестала працювати. Коли його зупинили працівники поліції - вказану технічну несправність він усунув на місці, піджавши лампочку. Також його безпідставно було притягнуто до відповідальності за ч.5 ст.121 та ст.125 КУпАП, оскільки у даній постанові відсутні докази про порушення ним правил користування ременями безпеки, а також про вчинення інших правопорушень, які на думку поліцейського передбачають відповідальність за ст.125 КУ пАП. За вказаних обставин позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до заяви просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

29.01.2024 року від Головного управління Національної поліції в Житомирській області до суду надійшов відзив, відповідно до якого, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивачем було порушено Правила дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується винесеною постановою та відео-доказами, надати які вони не можуть, оскільки строк зберігання відеозаписів від моменту фіксації правопорушення та винесення постанови становить 90 діб. Водночас за правовою характеристикою, правопорушення передбачені ч. 1 ст. 121-3, ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП вважаються закінченими з моменту допущених проступків. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

01.02.2024 року позивачем ОСОБА_1 надано заперечення на відзив Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому він зазначив, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність свого рішення, дії чи бездіяльості суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Вважає, що відповідачем не було доведено, що ним були вчинені правопорушення. Факт усунення несправності освітлення номерного знаку зафіксовано його дружиною ОСОБА_2 , а саме зроблено фотознімок на телефон.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.10.2023 року серії БАД № 566571, позивач ОСОБА_1 13.10.2023 о 21 год.24 хв. керував т/з у темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком, будучи не пристебнутим паском безпеки під час руху, а також не ввімкнув аварійну світову сигналізацію під час зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив ПДР України.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3, ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Приписами п.11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису,а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно дост. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зістаттею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП окрім самої спірної постанови, відповідачем не надано.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що відповідачем не було надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та не подано доказів на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, необхідного для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП, а сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення.

З огляду на зазначене, постанову серії БАД № 566571 від 13.10.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення вимог ч.1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП, необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн. суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 2, 72, 205, 246, 255, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії БАД № 566571 від 13.10.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.121-3, ч. 5ст. 121, ст.125 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Житомирській області, на користь ОСОБА_1 536,80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО