Справа № 335/780/24
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/780/24 2-а/335/31/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Гутник Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 поданої через представника - адвоката Кальнія Дмитра Станіславовича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 065286 від 10 січня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з позовом поданим через представника - адвоката Кальнія Д.С. до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАД № 065286 від 10 січня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 10 січня 2024 року старший інспектор з особливих доручень відділ безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Бочковський Ігор Юрійович виніс постанову серії БАД №065286 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97 щодо скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст.140 КУпАП, згідно якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 гривень.

Позивач з вказаною постановою серії БАД №065286 від 10 січня 2024 року не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Суть постанови, що оскаржується полягає в тому, що позивач згідно постанови від 10 січня 2024 року о 15 годині 23 хвилини в м. Запоріжжі, вул. Олексія Поради -а/д Харків - Сімферополь будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасних заходів по очищенню проїзної дороги від снігу, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п. 3.1.16 ДСТУ 3587:97, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до Наказу начальника КП «ЕЛУАШ» № 23 від 17 липня 2023 року ОСОБА_1 призначений майстром виробничої дільниці №4 (Шевченківський район) КП «ЕЛУАШ».

Відповідно до Наказу начальника КП «ЕЛУАШ» № 42 від 11 травня 2022 року Кабака Олексія Вікторовича - начальника шляхово-експлуатаційної дільниці №4 (Шевченківський район) КП «ЕЛУАШ» призначено відповідальною особою за утримання та ремонт доріг, які розташовані на території Шевченківського району міста Запоріжжя.

Крім того вул. Олексія Поради в м. Запоріжжя перебуває на обслуговуванні КП «ЕЛУАШ», а автодорога «Харків- Сімферополь» не обслуговується КП «ЕЛУАШ».

Тобто, позивач не є суб`єктом господарювання та не є посадовою особою, до обов`язків якої входить забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, а тому не є та не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Прохав визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №065286 від 10 січня 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з відповідачів на його користь всі судові витрати по сплаті судового збору та за надання правової допомоги.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали, про причини неявки суду не повідомили. Представником відповідача до суду було надано відзив по справі, в якому зазначено про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги не визнали повністю (а.с.60-66).

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позиції учасників справи, та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд встановив наступні обставини.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 10 січня 2024 року старший інспектор з особливих доручень відділ безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Бочковський Ігор Юрійович виніс постанову серії БАД №065286 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97 щодо скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст.140 КУпАП, згідно якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 гривень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 за 19 грудня 2008 року визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначалося, то зі змісту постанови вбачається, що 10.01.2024 о 15 год. 23 хв. будучи посадовою особою, не вжив своєчасних заходів по очищенню проїзної дороги від снігу в м. Запоріжжя по вул. Олексія Поради - а/д Харків - Сімферополь, чим порушив правила норми та стандарти утримання автодоріг п. 3.1.16 ДСТУ 3587:97 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно з п. 3.1.16 ДСТУ 3587:97, а саме додатку «Б» зазначені терміни ліквідації зимової слизькості повинні бути уточнені і визначені індивідуально для кожного первинного підрозділу з експлуатації доріг з урахуванням технічних параметрів ділянок, що обслуговуються, їх протяжності, розміщення баз протиковзних матеріалів, використовуваних механізмів, заданого рівня забезпечення безпеки дорожнього руху і погодно-кліматичних умов України.

Станом на 10.01.2024 ДСТУ 3587:97 скасований і змінений ДСТУ 3587:2022 від 22.11.2022.

Тому, повноваженою особою невірно було визначено норму правового акту, якою кваліфікується виявлена подія.

Крім того, у позові позивач зазначав, що відповідно до Наказу начальника КП «ЕЛУАШ» № 23 від 17 липня 2023 року ОСОБА_1 призначений майстром виробничої дільниці №4 (Шевченківський район) КП «ЕЛУАШ».

Так, судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що ОСОБА_1 з 17.07.2023, відповідно до наказу № 23 від 17.07.2023, приступив до виконання обов`язків майстра виробничої дільниці №4 (Шевченківський район) КП «ЕЛУАШ» і відповідно до наказу начальника КП «ЕЛУАШ» № 42 від 11 травня 2022 року Кабака Олексія Вікторовича - начальника шляхово-експлуатаційної дільниці №4 (Шевченківський район) КП «ЕЛУАШ» призначено відповідальною особою за утримання та ремонтом доріг, які розташовані на території Шевченківського району міста Запоріжжя.

Отже, позивач не є посадовою особою до службових обов`язків якої входить забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Тобто, позивач не є суб`єктом господарювання та не є посадовою особою, до компетенції якого належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт, а тому не є та не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Крім того ділянка автомобільної дороги по вул. Олексія Поради в м. Запоріжжя перебуває на обслуговуванні КП «ЕЛУАШ», а автодорога «Харків- Сімферополь» не обслуговується КП «ЕЛУАШ».

Відповідно до довідки механіка ШЕД № 4 в наявності 5 одиниць посилальної техніки. За період 10-11 січня 2024 року для обробки проїзних частин доріг Шевченківського району було використано 10 000 кілограмів відсіву та 80 000 кілограмів суміші.

Відповідно до довідки Запорізького обласного центру з гідрометеорології на протязі 09-10 січня 2024 року в м. Запоріжжя середня температура була менше ніж -11 градусів.

Відповідно до наказу № 54 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 затверджені технічні правила ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів граничні температури застосування хімічних реагентів, саме солі становить -10-15 градусів.

Разом з тим, в частині притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, спірна постанова серії БАД № 065286 від 10.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Статтею 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Вказана норма є бланкетною, оскільки правила, норми і стандарти при утриманні автомобільних доріг і вулиць не визначені КУпАП.

Бланкетна диспозиція адміністративно-правової норми лише називає або опису правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху передбачені ДСТУ 3587-2022. «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану».

Згідно приписів ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Разом з тим, постанова серії БАД № 065286 від 10.01.2024 носить поверхневий і загальний характер, оскільки в ній не вказану конкретну посаду та місце роботи позивача; не зазначено, в чому саме полягали протиправні дії позивача, які конкретні порушення правил, норм та стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, допущені позивачем. Зазначено лише, що порушив п.3.1.16 ДСТУ 3587:97.

Як вже зазначалося, то станом на 10.01.2024 ДСТУ 3587:97 - скасована і замінена ДСТУ 3587:2022 від 22 листопада 2022 року.

Таким чином постанова не містить ніяких даних про наявність опадів, ні строків їх закінчення, ні строків, які передбачені для прибирання, ані посаду позивача, ані його посадових обов`язків, ані даних, що автодорога «Харків-Сімферополь» обслуговується саме КП «ЕЛУАШ» та інших важливих обставин, які передбачені нормативно-правовими актами по утриманню доріг.

Не доводить зазначених обставин і акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.01.2024 з доданим відеозаписом, відповідно до якого виявлено сніговий накат, але де саме виявлено, на якому відрізку дороги (кілометрі) з прив`язкою до відповідної позначки, якщо така була на АД М-18.

Зазначаємо, що у Запорізькій області знаходяться автомобільні дороги міжнародного «М», національного «П», регіонального «Р» та територіального «Т» значення, які відносяться до автомобільних доріг загального користування державного значення та перебувають па балансі у Служби автомобільних доріг у Запорізькій області а саме:

-М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог)

-М-18 Харків-Сімферополь - Алушта-Ялта

-11-08 Бориспіль Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук)- Маріуполь

-11-15 Запоріжжя-Донецьк

-11-23 Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя

-Н-30 Василівка-Бердянськ

-Р-37 Енергодар-Василівка

-Р-73/ІІ-08/- Нікополь

-Т-04-01 Дніпро-Василівка-Покровське-Гуляйполе-Пологи-Мелітополь

-Т-04-08 Павлоград-Васильківка-Новомиколаївка-Оріхів-Токмак

-Т-08-04 Кам`янка-Дніпровська-Велика-Лепетиха-Каховка

-Т-08-05 Кам`янка-Дніпровська-Велика Білозерка-Веселе-/М-14

-Т-08-10 Велика Білозірка-Михайлівка-/М-18

-Т-08-11 Веселе-/М-18/

-Т-08-12 /М-18/-Лугове-Оріхів

-Т-08-13 Токмак-Чернігівка

-Т-08-14 /Т-04-08/- Омельник-Гуляйполе

-Т-08-15 Оріхів-ІІологи

-Т-08-І7 /Р-37/-Веселе

-Т-08-18 Василівка-Михайлівка

-Т-08-19 Більмак-/М-14/

-Т-08-20 Якимівка-Кирилівка

-Т-08-21 /Н-30/-Приморськ.

Відомостей про те, що ділянка автомобільної дороги по вул. Олексія Поради -а/д Харків - Сімферополь є частиною вулично-дорожньої мережі м. Запоріжжя та перебуває в комунальній власності територіальної громади міста та не має статусу автомобільної дороги державного значення матеріали справи не містять.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р. (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п. 3 розділу II цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення інспектором, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, належного суб`єкта правопорушення та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої ним постанови.

Інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, матеріали справи також не містять.

У даному випадку відповідачем у встановленому порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п. 3.1.16 ДСТУ 3587:97 та кваліфікації його за ч. 1 ст. 140 КУпАП, хоча за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, тому суд скасовує зазначену постанову, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриває у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що постанову серія БАД № 065286 від 10.01.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП винесено без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру витрат, які позивач має понести на оплату послуг адвоката, представником позивача надано суду фотокопії договору про надання правової допомоги № 10/2024 від 15.01.2024, укладеного між позивачем та Д.С. Кальнієм з актом приймання передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги в якому визначено попередній розмір гонорару в розмірі 4000,00 грн.

Частиною 6 ст. 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У поданому до суду відзиві відповідач заперечує проти стягнення з нього понесених позивачем витрат, посилаючись на те, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи та наданих адвокатом послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На переконання суду, вартість наданих представником позивача послуг є завищеною з огляду на обсяг наданих позивачеві адвокатом послуг та їх складність.

З урахуванням вищевикладеного, витрати позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, підлягають зменшенню до 3000,00 грн., зокрема, за виключенням витрат які пов`язані з участю представника у судових засіданнях, оскільки такі не проводилися. На переконання суду саме такий розмір судових витрат на правничу допомогу є обґрунтованими, об`єктивними і справедливим у даній справі.

За звернення до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією від 18.01.2024, отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню позивачеві, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору за даним позовом в сумі 605 грн. 60 коп. (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73, 79, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227, 228, 238-239, 241, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 поданий через представника - адвоката Кальнія Дмитра Станіславовича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 065286 від 10 січня 2024 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 065286 від 10 січня 2024 року, прийняту старшим інспектором з особливих доручень відділ безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Бочковським Ігорем Юрійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1020 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та судові витрати на правничу допомогу в розміром 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 20 лютого 2024 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місце знаходження за адресою: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048.

Суддя: О.О. Романько