Справа № 953/5047/23
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5047/23
Провадження № 2-а/953/21/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Узденова М.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Чурсіна Вікторія Вікторівна,

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті,

представники відповідача Амельченко Сергій Олександрович, Сороколіт Ірина Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії АА №00006871 від 28 березня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування адміністративного позову посилався на те, що постановою старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. від 28 березня 2023 року за результатами розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 7, WAGA-WIM35, зав. №1, винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень, копію вказаної постанови позивач отримав 12 червня 2023 року. Постановою від 28 березня 2023 року встановлено, що 07 березня 2023 року о 17 годині 40 хвилин за адресою М-22 км. 74+810 Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки та автомобільному транспорті зафіксований транспортний засіб DAF 95 XF 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , на якому відповідальна особа допустила рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,75 % (1,755 тонн) при дозволеній максимальній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,374 % (0,848 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Із вказаною постановою позивач не згодний, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Так, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174. В порушення вимог діючого законодавства, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення, окрім оскаржуваної постанови, яка містить посилання на додатки на загальнодоступний веб-сайт в мережі інтернет. Однак, така інформація, що розміщена за інтернет-посиланням та додатки до постанови, які знаходяться за відповідним посиланням, не можуть бути доказами в розумінні вимог КАС України та підтверджувати навіть рух транспортного засобу. Сама постанова також не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки є саме тим рішенням суб`єкта владних повноважень, в якому уповноважена особа відображає власне бачення порушень. Матеріали справи також не містять результатів вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та навантаження на здвоєні осі. Крім того, під час винесення оскаржуваної постанови не враховані дані, що містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_1 , де повна маса останнього складає 20500кг. Враховуючи відсутність доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

17 жовтня 2023 року позивач надав письмові пояснення, в яких зазначив наступне. Так, в порушення права на захист на своєчасне оскарження, копію вищевказаної постанови позивачу не відправлено, про що свідчать відомості Укрпошти про відслідкування поштового відправлення, фактично постанова була відправлена безпосередньо до виконавчої служби для стягнення незаконного штрафу з порушенням строку на застосування штрафних санкцій та у збільшеному розмірі 17 000 гривень. В оскаржуваній постанові визначено, що правопорушення зафіксоване технічним засобом: WIM-7, WAGA WIM-35 зав. № 1, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу № UA.TR.113-0619/04F-21/1 та строк його дії до 17.06.2022 року. Однак, відповідачем в якості доказу вчинення позивачем порушення було надано до суду інформаційну картку габаритно-вагового контролю, витяги із програми АРМ аудиту, а також сертифікати відповідності, сертифікати перевірки типу технічного засобу WAGA WIM-35 зав. № 1, № UA.TR.113-0619/04F-21/1 до 17.06.2022 р. без відомостей та документів щодо WIM-7 та технічного засобу, який не було вказано в оскаржуваній постанові - ANPR-WIM-35, № UA.TR.113-0694/21 від 29.09.2021 до 28.09.2022, а також не наданий обов`язковий експертний висновок, що суперечить Технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 №94. Крім того, як свідчать додані відповідачем до відзиву сертифікати відповідності, їх строк дії закінчився 17.06.2022 та 28.09.2022, сертифікатів відповідності на новий строк не надано, так само як і не надано діючого належного свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, у відповідності до Додатку №2 Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 193 від 08.02.2016. Вищезазначене свідчить про здійснення відповідачем вимірювання габаритно-вагових параметрів засобом вимірювальної техніки, який не відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, а отже не може свідчити про перевищення озивачем габаритно-вагових норм, про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення. Представник позивача вважає неправомірним посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412, оскільки дана постанова на час дії спірних правовідносин втратила чинність та питання порядку повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану змінені постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440 та норми даної постанови не застосовуються на території, де відбувалось вимірювання. Відповідачем застосовані штрафні санкції, винесена постанова необґрунтована та така, що підлягає скасуванню постанова по справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з застосуванням неналежних засобів вимірювання, невідповідністю висновків старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права, зокрема, в частині незастосування відповідних норм, встановлених п. 22.5 ПДР України, ігнорування інформації про зафіксований транспортний засіб, з порушенням права позивача на захист. Так, відповідачем залишена поза увагою та обставина, що з січня 2023 року змінено внаслідок переобладнання категорію транспортного засобу позивача, якому уповноваженими органами Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України визначена повна маса, вантажність, з урахуванням яких транспортний засіб набув категорію як спеціальний вантажний фургон переобладнаний шляхом встановлення у задній частині автомобіля фургона вантажної гідравлічної платформи (гідроборту) МОД ZEPRO BZ 10-131S. Отже, як на транспортний засіб спеціального призначення в умовах теперішнього часу вимоги підпункту б) п. 22.5 ПДР України на нього не поширюються. Крім того, маса вантажу, що перевозиться транспортним засобом позивача не перевищує величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу (п. 22.1 ПДР України). Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу повна маса транспортного засобу DAF 95 ХF 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 20500 кг, з них: вага транспортного засобу 10500 кг, а вантажність 10000 кг, тобто перевищення загальної маси не відбувалось, оскільки з урахуванням регламентовано-допустимої похибки вимірювального пристрою 10% (ДСТУ OIML R 134-1:2010) від фактичної ваги, вагові параметри транспортного засобу не перевищують норм, визначених технічною документацією, а отже відсутнє перевищення загальної маси ( - 3,63%= ((21950-20500-2195):20500)х100%). Не прийнято відповідачем до уваги, що дозволена максимальна маса маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима. Отже, відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови обставини справи не досліджені належним чином, їм не дана правова оцінка, внаслідок чого винесена незаконна та необґрунтована постанова. Позивач вважає, що порушення позивачем Правил дорожнього руху України, за яке ч. 2 ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність, не підтверджено належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність у діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Аргументи учасників справи.

04 липня 2023 року представником відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Амельченком С.О. наданий відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Так, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 31.05.2023 серія АА № 00008997 встановлено, що 07.03.2023 о 17-40 годин за адресою М-22, км 74+810 Полтавська області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF 95 XF 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Позивач, як відповідальна оcоба, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9.75% (1.755 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7.374% (0.848 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 7, WAGA-WIM35, зав. № 1, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії № UA.TR.113-0619/04F-21/1 до 17-06-2022. Пунктом 22.5 ПДР України встановлені параметри, при яких рух транспортних засобів та їх составів допускається. Рух транспортних засобів та їх складів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». Відповідно до оскаржуваної постанови, позивачем було допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 9.75% (1.755 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7.374% (0.848 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон. Відповідно до фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу, зазначених в оскаржуваній постанові та інформаційної картки ГВК, навантаження на загальну масу транспортного засобу становить 21.95 тон, при нормативно допустимій 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу становила 14,7 тон, при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу відповідно до ДСТУ OIML R 134 1:2010, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі. Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за відповідною формулою. Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на загальну масу транспортного засобу відображене у постанові АА № 00006871 від 28.03.2023 виглядає так: ((21950-18000-10%*21950)/18000)*100%=9,75%. Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення навантаження на вісь транспортного засобу здійснюється також за відповідною формулою. Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на загальну масу транспортного засобу відображене у постанові АА № 00006871 від 28.03.2023 виглядає так: ((14700-11500-16%*14700)/11500)*100%=7,374% За зазначене перевищення навантаження позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Постанова АА № 00006871 від 28.03.2023 була направлена засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 , однак повернута за закінченням терміну зберігання 05.05.2023. Представник відповідача звертає увагу на те, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством України. Щодо закінчення строку свідоцтва про повірку комплексного технічного засобу марки WIM 7, WAGA-WIM35, зав. № 1, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії № UA.TR.113-0619/04F-21/1 до 17-06-2022 повідомив наступне. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/ або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. На підставі вищезазначеного, повірка вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю є дійсною та чинною на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України. Відповідна інформація також зазначена в бланку оскаржуваної постанови. Так, в оскаржуваній постанові наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на здвоєні осі, кількість вісей, спарені колеса, відстань між вісями, навантаження на вісь та загальна маса. Таким чином, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст.283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст.283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті. При цьому, Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови, яка визначає перелік інформаційних даних, які зазначаються в залежності від обставин вчинення порушення. Відтак, зміст оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, а також ст. 283 КУпАП. Дї відповідача під час складення постанови є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України, а оскаржувана постанова є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак не підлягає скасуванню. На виконання вимог статті 19 Конституції України, статей 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Натомість, позивачем не наведено жодних належних, допустимих та достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності. Щодо твердження позивача стосовно не врахування даних, що містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, представник відповідача зазначив, що оскаржуваною постановою зафіксовано транспортний засіб DAF 95 XF 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до своїх параметрів є двовісним. Приписами пункту 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси: двовісний автомобіль 18 т. Тобто, законодавством закріплено вагові параметри, перевищення яких заборонено. Щодо твердження позивача про те, що інформація розміщена за посиланням https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00006871/ не є доказом у розумінні КАС України, представник відповідача, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 283 КУпАП, зазначив, що докази, зображення та відеозапис транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, розміщені саме за вказаним посиланням, що відповідає вимогам ч. 4. ст. 283 КУпАП, вказане посилання зазначене у оскаржуваній постанові, як і ідентифікатор доступу.

24 жовтня 2023 року представником відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Амельченком С.О. надані додаткові письмові пояснення, в яких він зазначив наступне. Так, відповідачем разом із відзивом надані суду документи стосовно технічного засобу марки WIM 7, WAGA-WIM35, зав. № 1, яким в автомачтиному режимі зафіксоване правопорушення. Приналежність таких документів саме цьому технічному засобу фіксації можна встановити, виходячи із місця вчинення правопорушення - ділянки автодороги М-22, км 74+810, що відповідає місцю фіксації правопорушення, зазначеному в оскаржуваній постанові. Щодо закінчення строку свідоцтва про повірку комплексного технічного засобу марки WIM 7, WAGA-WIM35, зав. № 1, до 17.06.2022 представник відповідача зазначив, що виходячи з вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» повірка вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю є дійсною та чинною на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України. Відповідна інформація також зазначена в бланку оскаржуваної постанови. Твердження позивача, що вказана постанова Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 втратила чинність під час дії спірних правовідносин не відповідає дійсності. Так, правопорушення зафіксовано 07.03.2023, а вказана постанова втратила чинність 04.06.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану», що свідчить про обґрунтованість правової позиції, викладеної у оскаржуваній постанові та відзиві на позовну заяву. Щодо твердження позивача стосовно неврахування даних, що містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу представник відповідача зазначив, що оскаржуваною постановою зафіксований транспортний засіб DAF 95 XF 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до своїх параметрів є двовісним. Приписами пункту 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси: двовісний автомобіль 18 т. Тобто, законодавством закріплено вагові параметри, перевищення яких заборонено. Відтак, аргументи про переобладнання транспортного засобу не впливають на максимально величину вагових параметрів, встановлену приписами ПДР України.

Рух справи

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Позивач та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, останньою надана заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, будучи своєчасно і належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки на офіційну адресу відповідача, на підтвердження чого в матеріалах справи маються відповідні документи, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності також не надав. Відповідно до положень ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

28 березня 2023 року відносно позивача старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії НОМЕР_3 , зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 07 березня 2023 року о 17 годині 40 хвилин за адресою М-22 км 74+810 Полтавська область, керуючи транспортним засобом DAF 95 XF 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,75 % (1,755 тон) при дозволеній максимальній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,374 % (0,848 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу WIM 7, WAGA-WIM35, зав. №1, свідоцтво про повірку технічного засобу та строк його дії UA.TR.113-0619/04F №21/1 до 17.06.2022).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Згідно з даними інформаційної картки ГВК (габаритно-вагового контролю) автоматичним пунктом фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовані такі параметри вказаного вище транспортного засобу: кількість вісей - 2; спарені колеса -2 вісь; відстань між вісями -1-2: 6120 мм; навантаження на вісь 1 -7250 кг, 2 12700 кг; на вісь-2 - 14700; загальна маса 21950 кг.

Також дана постанова містить посилання в Інтернет на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.

Як вбачається зі змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником транспортного засобу DAF модель 95 XF 380, (спеціалізований вантажний фургон, переобладнаний шляхом встановлення гідропорту МОД ZEPRO BZ 10-1315) реєстраційний номер НОМЕР_1 , маса якого без навантаження становить 10500 кг, повна маса 20500 кг, є ОСОБА_1 . Також позивачем додані висновок №324431 від 13 грудня 2022 року на підтвердження встановлення гідропорту, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу ТОВ «УКРТЕХКОНТРОЛЬ» від 20 грудня 2022 року, протокол повірки технічного стану транспортного засобу №00083-00194-23 від 18 січня 2023 року та відомості щодо проходження техогляду транспортного засобу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що зважування транспортного засобу на автодорозі М-22 км 74+810 Полтавська область здійснювалось приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі (WIM 7, WAGA-WIM35, зав. №1)» є сертифікованим приладом вимірювання, що підтверджується сертифікатом відповідності UA.TR.113-0619/04F №21/1 від 18 червня 2021 року, виданим ТОВ «ЛЕЛЕКОМ УКРАИНА», чинний до 17 червня 2022 року, наявні сертифікати перевірки типу № UA.TR.113-0619-21 від 13 квітня 2021 року, чинний до 12 квітня 2031 року, № UA.TR.113-0694-21 від 20 вересня 2021 року, чинний до 19 вересня 2031 року, № UA.TR.113-0694/02F -21 від 29 вересня 2021 року, чинний до 28 вересня 2022 року.

Згідно довідки В.о. керівника ГО «ВПО «ФРАЙКОР» начальника штабу Добровольчого підрозділу «Фрайкор» Войцеховського Богдана №612/2023 від 02 листопада 2023 року, у період з 06 березня 2023 року по 09 березня 2023 року особистим транспортним засобом бійця Добровольчого підрозділу «Фрайкор» ОСОБА_1 - DAF модель 95 XF 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 17 січня 2023 року) здійснювалися перевезення вантажів, які використовувались для виконання бойових завдань Добровольчого підрозділу «Фрайкор» з метою забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснювались ці перевезення.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: фактичної маси (для автомобільних доріг державного значення): вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18 тон; навантаження на вісь: на одинарну вісь 11,5 тон.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174.

Відповідно до п. п. 2, 16 Порядку №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до п. 11 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174, автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 7 Порядку № 1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Згідно з п. 12 Порядку автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно- телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку № 1, як визначає вказана Інструкція.

Згідно з п.п. 1, 2 Розділу II Інструкції уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті. Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 3 Розділу II Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 8 Розділу II Інструкції винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 Розділу IV Інструкції винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що підставою притягнення позивача до відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП став факт того, що ОСОБА_1 , як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу DAF 95 XF 380 реєстраційний номер НОМЕР_5 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,75 % (1,755 тон) при дозволеній максимальній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,374 % (0,848 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон.

Дослідивши оскаржувану постанову, суд дійшов висновку, що вона містить усі, передбачені положеннями ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП .

За таких обставин, суд відхиляє доводи позивача в частині невідповідності змісту оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП.

Щодо посилання позивача та його представника на те, що вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху у частині дії спеціальних правил руху транспортних засобів та/або заборони руху не поширюється на транспортний засіб DAF 95 XF 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію він є спеціалізованим вантажним фургоном, переобладнаним шляхом встановлення гідропорту МОД ZEPRO BZ 10-1315, масою 20500 тон, суд зазначає, що відповідність вагових параметрів транспортного засобу позивача тим, що зазначені у свідоцтві про реєстрацію, не можуть достеменно свідчити про відсутність зазначеного вище порушення.

Також суд вважає безпідставними доводи сторони позивача щодо неналежності доказів, які містяться за інтернет-посиланням, оскільки зазначення таких доказів в постанові прямо передбачено ч. 4 ст. 283 КУпАП.

З приводу доводів позивача про закінчення строку дії свідоцтва про повірку технічного засобу, яким було зафіксоване правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення), позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Як вбачається зі зміст оскаржуваної постанови, правопорушення мало місце 07 березня 2023 року, а постанова Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» втратила чинність 04 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану».

Відповідачем надані достатні докази на підтвердження того, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 7, WAGA-WIM35, зав. №1 із зазначеними у пункті 2 цього сертифіката модифікаціями і заводським(и) номером(ами) відповідає(ють) затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного регламенту.

Отже, суд вважає доведеним вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Разом з тим, суд вважає відсутніми підстави притягнення позивача до відповідальності в силу положень абз. 7 п. 22.5 ПДР України, з огляду на наступне.

02.11.2022 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 1217 від 28.10.2022, якою п. 22.5 Правил дорожнього руху було доповнено абзацом наступного змісту: «У період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення».

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась та який триває по цей час.

Отже, вказані вище зміни до п. 22.5 ПДР України, які виключають відповідальність особи, яка здійснює перевезення з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення, набрали законної сили 02 листопада 2022 року.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, позивач є бійцем Добровольчого підрозділу «Фрайкор» та у період з 03 січня 2023 року по 25 травня 2023 року виконував бойові завдання в районі м. Куп`янськ Харківської області, на підтвердження чого надано довідку № 145/2023 від 29 червня 2023 року за підписом в.о. Керівника ГО «ВПО «Фрайкор» начальника штабу Добровольчого підрозділу «Фрайкор» ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації, викладеній у довідці № 612/2023 від 02 листопада 2023 року за підписом в.о. Керівника ГО «ВПО «Фрайкор» начальника штабу Добровольчого підрозділу «Фрайкор» ОСОБА_3 , у період з 06 березня 2023 року по 09 березня 2023 року транспортним засобом НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , здійснювались перевезення вантажів, які використовувались для виконання бойових завдань Добровольчого підрозділу «Фрайкор» з метою забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснювались ці перевезення.

Отже, оскільки зазначений в оскаржуваній постанові транспортний засіб використовувався позивачем 07 березня 2023 року з метою перевезення вантажу за рішенням та в інтересах військового командування, а саме Добровольчого підрозділу «Фрайкор», задля використання його для забезпечення обороноздатності держави, в силу положень абз. 7 п. 22.5 ПДР України вимоги абз. 1, 2 п. 22.5 ПДР України не поширюються на вказаний транспортний засіб.

А тому, хоча позивач і допустив порушення ПДР України, зважаючи, що позивач у спірних правовідносинах виступав як виконувач перевезень з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, його відповідальність у даній справі виключена положеннями абз. 7 п. 22.5 ПДР України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, що виразилось у порушенні п. 22.5 ПДР України.

Доводи Державної служби України з безпеки на транспорті висновків суду не спростовують, оскільки частково містять обґрунтування вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, що встановлено судом у ході розгляду справи.

З урахуванням зазначеного, враховуючи встановлені обставини та приписи чинного законодавства, суд задовольняє позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи ту обставину, що суд дійшов висновку про скасування постанови в зв`язку з відсутністю підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 354/512/16-а, від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.

Щодо судових витрат

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.132 КАС України,судові витрати складаються із судового збору та витрат,пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати,повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Як встановлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року по справі №543/775/17,з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору, який необхідно позивачу було сплатити за подання вказаного адміністративного позову станом на день подання позову 536,80 гривень.

Позивачем під час пред`явлення адміністративного позову до суду сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією №88131 від 24 лютого 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, судовий збір у розмірі 536,80 гривень стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії НОМЕР_3 від 28 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 536,80 гривень, стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , юридична адреса: м. Київ, вул. Антоновича, 51.

Суддя Т.В.Бобко