Справа № 280/7978/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 280/7978/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не проведення перерахунку пенсії позивача шляхом встановлення підвищення до його пенсії в розмірі 200 відсотків мінімальної пенсії за віком, а Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо не виплати його пенсії зі встановленням відповідного підвищення; зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок пенсії позивача шляхом встановлення підвищення до його пенсії в розмірі 200 відсотків мінімальної пенсії за віком з 20.06.2023 та передати його пенсійну справу до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, яке зобов`язати перераховану пенсію з дня перерахунку виплачувати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 07.05.2017 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області та отримував пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 10.08.2023 подав до пенсійного органу заяву про перехід на пенсію по інвалідності, яка була задоволена. З 20.06.2023 позивачеві призначено пенсію як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, в розмірі відшкодування фактичних збитків, яка обчислена відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Не погоджуючись з обрахунком пенсії, ОСОБА_1 08.09.2023 звернувся до пенсійного органу з заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії, встановивши підвищення до пенсії в розмірі 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Листом від 14.09.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повідомило ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, чинній на час виникнення у позивача права на перехід на інший вид пенсії, особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, при обрахунку пенсії пенсійний орган вірно застосував норми чинного законодавства.

При цьому не є обґрунтованими доводи позивача, що він має право на обрахунок пенсії, виходячи з положень статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, чинній до 01.01.2006, адже право на отримання відповідного виду пенсії виникло у ОСОБА_1 з моменту встановлення інвалідності 20.06.2023, що підтверджується випискою з акту МСЕК № 358460, копія якої міститься в матеріалах справи.

Отже, доводи апеляційної скарги висновок суду першої інстанції не спростовують.

Додатково суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в пенсійних органах лише з 2017 року, а тому взагалі не є зрозумілими твердження позивача, що при обрахунку пенсії мають застосовуватися окремі положення законодавства в редакції до 01 червня 2006 року.

Посилання ж позивача на окремі правові позиції Верховного Суду не є слушними, адже постанови в названих справах ухвалювалися в правовідносинах, які не є подібними до спірних, в інший проміжок часу, відповідно до редакції законів, чинних на час виникнення спірних правовідносин, які на сьогодні втратили чинність.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року в адміністративній справі № 280/7978/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 22 лютого 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 328 КАС України.

Повна постанова складена 22 лютого 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова