Справа № 120/14578/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 лютого 2024 р. Справа № 120/14578/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернулося з адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП" (далі позивач, Товариство) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 01.06.2023 за результатами камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП" щодо порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 1 квартал 2023 року, з орендної плати з юридичних осіб за січень, березень 2023 року, відповідачем складений акт № 9374/02-32-04-09/41413935.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 26.06.2023 № про нарахування штрафних санкцій за затримку сплати на 17 днів податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно та податкове повідомлення - рішення від 26.06.2023 № про нарахування штрафних санкцій за затримку сплати на 8, 17 днів податкового зобов`язання з орендної плати за землю.

Позивач вважає рішення неправомірними, оскільки вони не ґрунтується на вимогах законодавства, прийняті без врахування усіх обставин, які мали значення для їх прийняття, тому звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Ухвалою від 25.09.2023 відкрито провадження в адміністративній справі розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

09.10.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву у якому заперечує проти задоволення позову. По суті позовних вимог вказав, що актом про результати камеральної перевірки встановлено, що позивачем несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, з орендної плати з юридичних осіб, чим порушено пп. 266.10.1, п. 266.10 ст. 266, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

Відповідач зауважив, що згідно з пунктом 57.1 статті 57 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

Однак, позивач несвоєчасно сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, з орендної плати з юридичних осіб, що, на думку відповідача, свідчить про неналежне виконання податкового обов`язку зі сплати в повному обсязі сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідач вказав, що за результатами розгляду заперечень та на підставі акту перевірки ТОВ "Глуховецьке ХПП" № 9374/02-32-04-09/41413935 від 01.06.2023 ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 26.06.2023 № на суму 11170,07 грн та № на суму 17202,20 грн про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 25%.

Підсумовуючи відповідач зазначив, що платником податку було самостійно визначено суму податкового зобов`язання, тобто на етапі підготовки звітності платник усвідомлював про обов`язок в подальшому сплатити дані зобов`язання в строк встановлений ПК України, а відтак, оскаржені податкові повідомлення - рішення прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Разом із відзивом відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, у якому просить відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

02.11.2023 представник позивача подав клопотання про долучення доказів понесених судових витрат.

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив наступне.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП" зареєстроване 23.06.2017 та профільним видом діяльності, зокрема, є 52.10 Складське господарство (основний) (а.с. 13-16).

01.06.2023 Головним державним інспектором Козятинського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Вінницькій області - Артемчук Н.М. проведено камеральну перевірку щодо порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання ТОВ "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП" код ЄДРПОУ 1413935 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 1 квартал 2023 року, з орендної плати з юридичних осіб за січень, березень 2023 року згідно з поданою податковою декларацією з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на 2023 рік, поданої податкової декларації з плати за землю на 2023 рік.

На підставі вказаної перевірки податковим органом складений Акт від 01.06.2023 № 9374/02-32-04-09/41413935, у якому встановлено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення вимог, встановлених п.п. 266.10.1, п. 266.10 ст.266, п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, а саме: ТОВ "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП", , несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, з орендної плати з юридичних осіб.

Відповідальність платника передбачена статтею 124 Податкового кодексу України, зокрема, діяння за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання, вчинені умисно, відповідно до п.124.2 ст. 124 тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання (а.с. 17-22).

12.06.2023 Товариств направило на адресу відповідача Заперечення №3 на Акт перевірки, де позивач визнав порушення строків сплати узгодженого податкового зобов`язання, але висловив категоричне заперечення на висновок податкового органу щодо умисності таких дій та, відповідно, надмірної (25% штрафної санкції замість 5%, визначених ПК України) відповідальності за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 1 квартал 2023 року, з орендної плати з юридичних осіб за січень, березень 2023 року відповідно п.124.2, ст. 124 Податкового Кодексу України (а.с. 23-26).

Відповідач листом від 26.06.2023 № 21628/6/02-32-04-09-18 відмовив у перегляді висновків щодо умисності дій з прострочення сплати узгоджених податкових зобов`язань та вирішено залишити застосування штрафних санкцій відповідно до п. 124.2 ст. 124 Податкового кодексу України (25%) (а.с. 27-30).

На підставі Акту перевірки від 01.06.2023 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 26.06.2023 № про нарахування штрафних санкцій за затримку сплати на 17 днів податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно та податкове повідомлення - рішення від 26.06.2023 № про нарахування штрафних санкцій за затримку сплати на 8, 17 днів податкового зобов`язання з орендної плати за землю (а.с. 32-37).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач 14.07.2023 подав до Державної податкової служби України скаргу № 5 (а.с. 39-45).

Рішенням Державної податкової служби України від 06.09.2023 № 26109/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги було вирішено залишити без змін податкові повідомлення - рішення, а скаргу без задоволення (а.с. 46-48).

Позивач вважає спірні рішення протиправними, тому з метою їх скасування, звернувся до суду з вказаним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенції контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регламентуються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.39 та 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України: грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).

Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункт 38.3 статті 38 ПК України).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Пункт 203.2 статті 203 ПК України передбачає, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У свою чергу, за змістом пункту 203.1 статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до пункту 124.1 статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно з пунктом 124.2 статті 124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За змістом пункту 109.3. статті 109 ПК України у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Згідно з пунктом 112.2 статті 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Пунктом 112.7 статті 112 ПК України визначено, що у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Вказані положення чинного податкового законодавства визначають вину як об`єктивну сторону податкових правопорушень, а тому для встановлення її наявності контролюючому органу необхідно довести не наявність відповідного ставлення платника податків до своїх протиправних дій/бездіяльності (усвідомлення своїх дій, розуміння наслідків тощо), а саме - що платник податків вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 08.12.2022 у справі № 520/9294/21.

Статтею 124 ПК України встановлена відповідальність платника податків у разі не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, у вигляді штрафу. При цьому пункт 124.1. статті 124 ПК України передбачає штраф: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, а пункт 124.2 статті 124 ПК України - діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Отже, юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу за п. 124.2 статті 124 ПК України, є обов`язок доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 ПК України.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу.

Слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру.

Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Отже, необхідною умовою притягнення платника податків до фінансової відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого пунктом 124.2 статті 124 ПК України, є наявність умисних дій та вини такого платника податків, що зумовлює обов`язок контролюючого органу під час перевірки встановити доведеність обставин, які б свідчили про цілеспрямоване створення платником податків умов, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України.

Зі змісту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слідує, що контролюючим органом застосовано до позивача штраф в розмірі 25 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання як за діяння, які вчинені умисно, що передбачено пунктом 124.2 статті 124 ПК України.

Так, згідно з Актом камеральної перевірки від 01.06.2023 № 9374/02-32-04-09/41413935 порушення полягало у несвоєчасній сплаті позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, з орендної плати з юридичних осіб, чим порушено п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, а саме: за 1 квартал 2023 року - граничний термін сплати до 01.05.2023, фактично сплачено 18.05.2023 із затримкою на 17 календарних днів; за січень 2023 року - граничний термін сплати 02.03.2023, фактично сплачено 10.03.2023 із затримкою на 8 календарних днів; за березень 2023 року - граничний термін сплати 01.05.2023, фактично сплачено 18.05.2023 із затримкою на 17 календарних днів.

Водночас, суд зауважує, що в акті перевірки контролюючим органом не зазначено обставин та не наведено фактів, які б свідчили про умисне порушення платником податків строків сплати грошового зобов`язання.

Стосовно посилань в акті на те, що Товариство мало можливість дотриматися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте діяло нерозумно, недобросовісно та без належної обачності, що є свідченням того, що дані дії ним вчинені умисно, то варто зауважити, що такі є лише твердженнями податкового органу, оскільки контролюючим органом не встановлено на підставі конкретних документів наявність можливості у позивача сплатити податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, з орендної плати з юридичних осіб, у строк, передбачений ПК України.

Окрім того, не вказують на умисел дії платника податків щодо подання податкових декларацій, сплата в повному обсязі податкових зобов`язань у попередні періоди тощо, що зазначені в акті перевірки.

Також не видається можливим встановлення у межах камеральної перевірки таких обставин, що свідчать про винність та умисність діянь платника податків, адже згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, та даних відповідних електронних систем, які об`єктивно не можуть підтвердити чи спростувати розумність, добросовісність і належну обачність платника податків, що є необхідним для встановлення його вини.

Суд зазначає, що умовами, які визначають вину особи, у розумінні статті 112 ПК України є:

- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи у вчиненні податкового правопорушення.

Отже, ПК України на контролюючий орган покладено обов`язок доведення вини, без виконання якого, платника податків неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого необхідною умовою є наявність вини.

Суд зазначає, що Акт камеральної перевірки від 01.06.2023 № 9374/02-32-04-09/41413935 не містить достатніх обґрунтувань умисного вчинення позивачем порушення пункту 57.1 статті 57 ПК України та необхідності застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених пунктом 124.2 статті 124 ПК України.

Оскільки відповідачем не доведено факту умислу в діяннях позивача, застосування п. 124.2 ст. 124 ПК України є протиправним.

Крім того, матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що позивач дійсно не сплатив вчасно узгоджену суму грошового зобов`язання, що є підставою для застосування п. 124.1 ст. 124 ПК України та тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 % погашеної суми податкового боргу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, та у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

Слід зазначити, що в даному випадку до позивача застосована не та норма закону, а у суду відсутні повноваження застосовувати іншу норму закону для притягнення позивача до відповідальності, яку не застосував податковий орган під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

У даному випадку має місце не помилка в розрахунку застосованих до позивача санкцій, а помилка в застосуванні правової норми.

В силу приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень покладено на контролюючий орган, проте відповідачем під час розгляду справи доказів про умисне порушення позивачем строків сплати податкового зобов`язання не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача штраф у розмірі 25% від суми несвоєчасно сплаченого узгодженого грошового зобов`язання, передбачений пунктом 124.2 статті 124 ПК України, а відтак податкові повідомлення-рішення від 26.06.2023 № та від 26.06.2023 № не ґрунтується на вимогах законодавства, прийняті без врахування усіх обставин, які мали значення для їх прийняття, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо стягнення з відповідачів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що між позивачем (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "МТА ПАРТНЕРИ" (далі - Об`єднання) укладено Договір про надання правничої допомоги від 18.09.2023 № 07МТА (далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Об`єднання зобов`язується надати Клієнту юридичні послуги на умовах передбачених цим Договором та Замовленнями, які є невід`ємними Додатками до цього Договору, а Клієнт зобов`язується здійснювати оплату отриманих юридичних послуг та правничої допомоги в розмірі та в строки, що обумовлені цим Договором та Замовленнями.

Відповідно до п.2.5. Договору, при виконання Замовлення, Клієнт надає Об`єднанню наступні, але не виключно, повноваження: брати участь в судових засіданнях та процесуальних діях: ознайомлюватися з матеріалами справи, протоколами та звукозаписами судових засідань, судовими рішеннями та одержувати їх копії; формувати правову позицію у спорі від імені та для захисту інтересів Клієнта з урахуванням обставин справи, надавати пояснення суду та заперечення, доводи і міркування; подавати клопотання, відзиви, заперечення, пояснення: оформлювати та подавати докази в підтвердження позиції Клієнта: оскаржувати судові рішення, укладати мирові угоди, подавати заяви про відмову від позову, визнання позову, залишення позову без розгляду, а також користуватися іншими правами без будь-яких обмежень, якими наділена сторона Клієнта відповідно до норм процесуального права, яке застосовується при вирішенні відповідного спору.

Оплата послуг Об`єднання за цим Договором здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту пред`явлення Клієнту до оплати рахунку (-ів), в порядку передбаченому Замовленням.

Сторони дійшли згоди, що оплата послуг з представництва інтересів в суді здійснюється Клієнтом на умовах 100% попередньої оплати шляхом перерахування на рахунок Об`єднання вартості послуг, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання акту здавання - приймання юридичних послуг та правничої допомоги. Вартість послуг з представництва інтересів в суді узгоджується сторонами, а її сума є фіксованою (п. 5.4 - 5.5 Договору).

Згідно Замовлення від 18.09.2023 № 2, зміст послуги, що замовляється:

- юридичний аналіз документів ТОВ «ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП» зі сплати плати за землю за січень, березень 2023 року та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1 квартал 2023 року, податкових повідомлень рішень від 26 червня 2023 року № та № 00961 70409;

- аналіз чинного законодавства України, пошук та аналіз судової практики у подібних правовідносинах, визначення правової позиції та визначення лінії захисту ТОВ «ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП»;

- підготовка проєкту позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Вартість послуг: 10000,00 грн, строк надання послуг - до 21 вересня 2023 року.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З детального опису виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги від 18.09.2023 № 07 МТА слідує, що надано такі послуги:

- юридичний аналіз документів ТОВ «ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП» зі сплати плати за землю за січень, березень 2023 року та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1 квартал 2023 року, податкових повідомлень рішень від 26 червня 2023 року № та № 00961 70409 - 4 год 00 хв;

- аналіз чинного законодавства України, пошук та аналіз судової практики у подібних правовідносинах, визначення правової позиції та визначення лінії захисту ТОВ «ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП» - 1 год 00 хв;

- підготовка проєкту позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - 5 год 00 хв.

Всього: 10 год 00 хв.

Згідно платіжної інструкції від 28.09.2023 № 2162 позивач сплатив за надані послуги 10000,00 грн.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат законом покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тобто, у даному випадку, на відповідача.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

В той же час, відповідач заперечує щодо відшкодування витрат на правову допомогу, вказуючи на те, що заявлений розмір судових витрат є неспівмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт. Тому просить відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням обставин справи, а саме: справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що вказує на її малозначність; виходячи з характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо); кількості сторін та відсутності інших учасників у справі; виходячи з фактично витраченого представником позивача часу, суд вважає розмір вартості наданих послуг є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

З огляду на викладене, враховуючи предмет спору, обсяг адвокатських послуг, враховуючи заперечення відповідача, беручи до уваги категорію та складність справи, суд дійшов висновку, про наявність підстав для зменшення суми витрат, що підлягають відшкодуванню позивачу до 3000,00 грн, що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 73- 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 26.06.2023 № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 26.06.2023 № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛУХОВЕЦЬКЕ ХПП" (код ЄДРПОУ - 41413935, вул. Героїв Майдану, 3, смт. Глухівці, Козятинський район, Вінницька область, 22130)

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - ВП 44069150, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна