Справа № 300/6917/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2024 р. справа № 300/6917/23
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання влаштувати проїзд до домоволодіння, -
ОСОБА_1 (надалі також по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (надалі по тексту також - відповідач, Поляницька сільська рада, сільська рада, територіальна громада) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання влаштувати проїзд до домоволодіння.
Підставою звернення позивача із вказаним позовом є протиправна бездіяльність Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області з влаштування проїзду до домоволодіння ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних Генерального плану с.Бистриця за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.04.2005 є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 . Генеральним планом села Бистриця (надалі по тексту також село) 1981 року визначено дорогу між житловими будинками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Надалі 20.01.2014 Поляницькою сільською радою затверджено Генеральний план села Бистриця, який не передбачав дороги до будинку позивача. Земельна комісія актом від 13.05.2016 зобов`язала ОСОБА_1 встановити межу, а також вказала, що згідно плану відводу 1966 року під`їзд до житлового приміщення було виділено з іншої сторони земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_6 і не проходить через земельну ділянку ОСОБА_7 . Листом від 09.04.2021 за №г-193 сільська рада повідомила позивача про те, що Генеральним планом села Бистриця від 2014 року передбачено прохід (стежка) шириною 1,5 метра до домоволодіння ОСОБА_1 . Позивач 31.01.2022 звернувся до Поляницької сільської ради із заявою від 31.01.2022 за №М-46, в якій просив визначити та облаштувати дорогу до житлового будинку, господарських споруд і земельної ділянки. Сільська рада листом від 25.07.2022 за №М-46 на заяву ОСОБА_1 зазначила, що з комісійним виїздом на місце земельною комісією вирішено влаштувати проїзд до домоволодіння позивача, згідно вихідних даних Генерального плану села за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану. Надалі Поляницька сільська рада листом від 11.09.2023 за №С-554 повідомила, що згідно Генерального плану села Бистриця 2004 року, проїзд до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , не вказаний, оскільки частина земельної ділянки по якій повинен проходити під`їзд згідно Генерального плану 1981 року знаходиться в користуванні жителів села та змін до плану внесено не буде. Позивач зазначає, що таким чином Поляницька сільська рада прийнявши рішення про влаштування проїзду до домоволодіння ОСОБА_1 з внесенням змін до існуючого генерального плану зобов`язана виконати таке рішення, а листом від 11.09.2023 за №С-554 сільська рада відмовляється його виконувати. Такі дії сільської ради, на переконання позивача, призводять до порушення його прав на безперешкодне користування власним майном. Просить позов задовольнити в повному обсязі, шляхом зобов`язання відповідача влаштувати проїзд до домоволодіння ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних Генерального плану села за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.40-41). Позивач 19.10.2023 у строк, встановлений судом, подав заяву про усунення недоліків.
За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 19.10.2023, Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 24.10.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін за наявними матеріалами (а.с.57-58).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Так, 10.11.2023 через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" та на поштову адресу суду від Поляницької сільської ради надійшов відзив від 10.11.2023 на позовну заяву, реєстрацію якого з відповідними доказами здійснено в суді 10.11.2023 та 23.11.2023 відповідно (а.с.61-181). Відповідач не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Поляницькою сільською радою будуть внесені зміни до Генерального плану села Бистриця, що підтверджується листами від 11.09.2023 за №С-554 та від 29.09.2023 за №М-552 У вказаних сільська рада інформувала позивача, що згідно вихідних даних Генерального плану, з внесенням змін до існуючого Генерального плану, де буде внесено зміни, з даним проїздом до домоволодіння ОСОБА_1 . Виконавчий комітет Поляницької сільської ради не знімає зобов`язання в майбутньому внести зміни до існуючого генерального плану з даним проїздом до домоволодіння позивача. Причиною невнесення таких змін слугувала відсутність заяв будь-яких інших власників земельних ділянок, окрім позивача, про внесення змін до генерального плану та високою ціною (понад 200 000,00 гривень). Також представник відповідача вказав на те, що сільською радою не зазначалось будь-яким документом строк виконання влаштування проїзду до домоволодіння позивача, згідно вихідних даних Генерального плану села за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
21.12.2023 через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" від ОСОБА_8 (надалі по тексту також представник позивача, адвокат, Струць Т.І.) надійшла заява про вступ в справу як представника, реєстрацію якої здійснено судом 21.12.2023 (а.с.185-187). У вказаній заяві просила залучити у справу, як представника ОСОБА_1 та надати доступ до електронної справи №300/6917/23. На підтвердження повноважень до заяви долучено свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001921, ордер на надання правничої допомоги від 06.10.2023.
26.12.2023 через відділ документального забезпечення-канцелярії суду від представника позивача надійшла відповідь від 21.12.2023 на відзив, яка 26.12.2023 зареєстрована в суді з відповідними доказами (а.с.188-193). У відповіді на відзив представник позивача заперечила щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Адвокат стверджує, що відповідач у відзиві фактично визнав позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки не заперечив необхідності влаштування проїзду до домоволодіння позивача. З витребуваних судом документів, які надав відповідач, чітко видно тривалість вирішення позивачем проблеми із заїздом до власного домоволодіння. ОСОБА_1 , починаючи з 2006 року звертався до сільської ради із заявами про влаштування проїзду, однак по 21.12.2023 (день складення відповіді на відзив) його проблему не вирішено. 18.05.2006 ОСОБА_1 звертався з проханням розглянути питання про під`їзну дорогу до житлового будинку. Рішенням Бистрицької сільської ради від 12.01.2007 за №322.5/2007 сільська рада вирішила питання про виділення під`їзної дороги до житлового будинку розглянути на засіданні голів постійних комісій, вийти на місце та прийняти відповідне рішення. Листом від 24.03.2008 за №99/02-19 Бистрицька сільська рада повідомила про те, що питання під`їзної дороги до житлового будинку позивача розглянуте на узгоджувальній комісії у лютому 2007 року, повторне засідання комісії відбудеться в квітні 2008 року, про дату засідання буде повідомлено додатково. ОСОБА_1 у заяві від 17.03.2008 просив надати інформацію, хто є користувачем земельної ділянки, на якій виділена під`їзна дорога від 1966 року. Лист Поляницької сільської ради від 25.07.2022 за №М-46 є єдиною відповіддю, яка містить спосіб захисту порушених прав позивача щодо безперешкодного користування земельною ділянкою. ОСОБА_8 також зазначає, що Генеральний план села Бистриця затверджено рішенням сільської ради від 20.01.2014 за №268-20/2014, тоді як звернення позивача розпочались ще з 2006 року, а вказаний Генеральний план передбачає лише прохід (стежка) шириною 1,5 м до домоволодіння ОСОБА_1 . Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Рішенням виконавчого комітету Бистрицької сільської Ради депутатів трудящих Надвірнянського району від 07.03.1966 за №5 виділено ОСОБА_9 земельну ділянку під індивідуальне будівництво житлового будинку на "Секреторівці" 0,12 га біля гуртожитку з фонду сільської Ради, що підтверджується архівним витягом від 05.09.2016 за №М-40/04-10 на заяву від 11.08.2016 (а.с.14).

Позивач 18.05.2006 звернувся до Земельної комісії села Бистриця, в якій просив останню розглянути питання про під`їзну дорогу до його будинку (а.с.155).

Рішенням Бистрицької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (надалі по тексту також Бистрицька сільська рада) п`ятого демократичного скликання (третя сесія) від 13.08.2006 за №120-3/2006 погоджено дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту відведення земельної ділянки урочище Центр площею 0,02 га для будівництва літнього кафе, із земель запасу сільської ради (а.с.159).

Бистрицькою сільською радою п`ятого демократичного скликання на четвертій сесії прийнято рішення від 08.11.2006 за №149-4/2006, у відповідності до якого ОСОБА_1 надано дозвіл на збір технічної документації для передачі у власність земельних ділянок на урочищі Центр для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку в кількості 0,4401 га (а.с.16, 149).

За результатами розгляду усного звернення позивача про вирішення спірного питання про виділення під`їзної дороги до його житлового будинку Бистрицькою сільською радою п`ятого демократичного скликання (п`ята сесія) прийнято рішення від 12.01.2007 за №332-5/2007, яким спірне питання вирішила розглянути на засіданні голів постійних комісій, вийти на місце і прийняти відповідне рішення (а.с.161).

Бистрицька сільська рада видала довідку від 27.04.2007 за №398/02-18 про те, що ОСОБА_1 користується земельною ділянкою в селі Бистриця урочище Центр площею 0,4401 га з 1990 року. Земельна ділянка з Держлісфондом не межує (а.с.166).

20.06.2007 земельна комісія села Бистриця розглянула заяву позивача про встановлення межі з земельною ділянкою суміжного землекористувача, про що складено відповідний акт (а.с.164).

05.11.2007 складено Акт земельної комісії села Бистриця, в якому рекомендовано ОСОБА_1 переробити матеріали приватизації земельної ділянки та погодити підписи з межівниками (а.с.160).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Зеніт" у 2007 році на замовлення позивача виготовлено план відновлення та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок, які передаються у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, на земельну ділянку площею 0,4401 га в селі Бистриця з кадастровими номерами :02:002:0018, :02:002:0019 (а.с.18).

У 2007 році складено акт відновлення та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 з суміжними землекористувачами ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с.19-20).

Земельна комісія Бистрицької сільської ради розглянула заяву позивача про погодження межі в смузі затоплення річки, за результатами якої рекомендувала ОСОБА_1 поставити межівником громадянина ОСОБА_14 , оскільки суміжна земельна ділянка знаходиться в його користуванні та була надана для сінокосіння, про що складено акт від 13.03.2008 (а.с.163).

Бистрицькою сільською радою п`ятого демократичного скликання на шістнадцятій сесії прийнято:

- рішення від 14.03.2008 за №848-16/2008, яким затверджено акт земельної комісії від 13.03.2008, рекомендовано позивачу поставити межівником ОСОБА_14 , а не як прибережну смугу (а.с.156);

- рішення від 14.03.2008 за №849-16/2008, яким внесені зміни до рішення четвертої сесії п`ятого демократичного скликання від 08.11.2006 за №149-4/2006, а саме: надано дозволи ОСОБА_1 на збір технічної документації для передачі у власність земельної ділянки в межах населеного пункту на урочищі Центр площею 0,25 га для будівництва житлового будинку, обслуговування будівель та споруд і на розробку проекту відведення земельної ділянки в урочищі Центр площею 0,1901 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.138);

- рішення 14.03.2008 за №850-16/2008, яким скасовано рішення третьої сесії п`ятого демократичного скликання від 13.08.2006 за №120-3/2006 "Про погодження дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_1 " так, як земельна ділянка знаходиться в природоохоронній зоні (а.с.173).

Позивач звернувся до Бистрицької сільської ради із заявами від 17.03.2008, в яких просив:

- "….надати довідку "якою земельною ділянкою (площею) була у моєму користуванні до 01 січня 2006 року? " згідно погосподарської книги…" (а.с.165);

- "…надати довідку "Хто є на даний час (2008 рік) користувачами земельної ділянки, на якій виділена моя під`їзна дорога сесією сільської ради від 1966 року? ", надати виписку з протоколу сесії сільської ради від 14.03.2008, де розглядалося моє питання про затвердження документації виготовлення державного акту про право власності земельної ділянки урочище Центр…" (а.с.168).

На заяву позивача від 17.03.2008 Бистрицька сільська рада надала відповідь від 24.03.2008 за №97/02-19, якою інформовано, що згідно погосподарської книги №2 за господарством ОСОБА_1 , станом на 01.01.2006, рахувалась земельна ділянка загальною площею 1,05 га, а за господарством матері ОСОБА_15 земельна ділянка площею 0,85 га (а.с.157).

Як слідує з листа від 24.03.2008 за №99-02-19, оформленого Бистрицькою сільською радою у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 17.03.2008, питання під`їзної дороги розглядалось на узгоджувальній комісії в лютому 2007 року, повторне засідання відбудеться в квітні 2008 року, про точну дату буде повідомлено додатково (а.с.141).

02.07.2008 земельна комісія села Бистриця склала акт про те, що ОСОБА_1 захопив та скосив траву із частини земельної ділянки, яка є в користуванні громадянина ОСОБА_14 (а.с.150,178).

Листом від 04.09.2008 за №193/02-12 сільською радою у відповідь на заяву позивача від 15.08.2008 повідомлено останнього про положення частини 1, 2 статті 60, частини 1, 2 статті 61 Земельного кодексу України, за змістом яких з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги від берега річки шириною 25 метрів. Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Так, як земельна ділянка знаходиться на віддалі до 25 метрів від річки Бистриця, тому рішення третьої сесії Бистрицької сільської ради від 13.08.2008 за №120-2/2006 скасовано рішенням від 14.03.2008 за №3850-16/2008 (а.с.167).

13.10.2008 ОСОБА_1 звернувся до Бистрицької сільської ради з заявою (а.с.142-143), в якій просив надати дозвіл на збір технічної документації проекту відведення земельної ділянки площею 09,02 га в урочищі "Центр", вказаного як прибережна смуга (зона затоплення) для сільськогосподарського використання (сінокосу).

Листом від 29.10.2008 за №254/02-19 Бистрицька сільська рада відмовила в задоволенні заяви позивача від 13.10.2008, у зв`язку з облікуванням земельної ділянки за жителем села Бистриця урочище Довжинець ОСОБА_14 , згідно погосподарських книг з 1971 року, і перебуванням її в його користуванні. Інформовано, що сесією Бистрицької сільської ради від 14.10.2008 за №977-20/2008 ОСОБА_14 надано дозвіл на збір технічної документації та залишено земельну ділянку в його користуванні. Сільською радою доведено до відома ОСОБА_1 про те, що дозвіл на збір технічної документації буде надано після підпису всіх межівників (а.с.172).

Позивач звернувся до сільської ради із заявою від 31.10.2008 в якій, серед іншого, просив надати список співмежівників для збору технічної документації з метою виготовлення державного акту на право власності в урочищі Центр площею 0,44 га (а.с.169).

У відповідь на таку заяву позивача сільська рада листом від 18.11.2008 за №274/02-19, поряд з іншим, повідомила про список межівників із шести осіб, та інформувала позивача, що згідно погосподарської книги №2 від 2007 року, за його господарством числиться земельна ділянка площею 0,25 га, а не 0,44 га, а тому дозвіл на збір технічної документації в селі Бистриця урочище Центр буде надано на площу 0,25 га, а на площу 0,19 га потрібно буде виготовити проектно-кошторисну документацію для передачі у власність земельної ділянки по проекту відведення (а.с.171).

01.01.2009 земельна комісія села Бистриця склала акт, в які зафіксовані наступні обставини:

- ОСОБА_1 захопив та скосив траву з частини земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ОСОБА_14 і межує з земельною ділянкою позивача;

- ОСОБА_1 через земельну ділянку ОСОБА_14 влаштував під`їзну дорогу до свого житлового будинку;

- ОСОБА_1 на зауваження комісії, викладені у відповідних актах, не реагує (а.с.151).

Рішенням Бистрицької сільської ради від 20.01.2014 за №268-20/2014 затверджено генеральний план села Бистриця, що підтверджується листом Поляницької сільської ради від 09.04.2021 за №Г-193 та не заперечується сторонами (а.с.26).

Актом земельної комісії від 13.05.2016 зобов`язано ОСОБА_1 встановити межу по межових мітках, які покладено земельною комісією. Згідно плану відводу 1966 року під`їзд до житлового приміщення було виділено з іншої сторони земельної ділянки, що на даний час знаходиться в користуванні ОСОБА_2 (а.с.24, 153, 177).

Земельна комісія села Бистриця встановила, що під`їзна дорога до житлового будинку позивача, згідно акту відводу земельної ділянки від 07.03.1966 проходить з іншої сторони і не проходить через земельну ділянку межівника ОСОБА_7 , про що складено відповідний акт від 13.09.2016 (а.с.25, 154, 176).

07.03.2018 ОСОБА_16 звернувся до Бистрицької сільської ради із заявою, в якій просив про вихід земельної комісії "для вирішення під`їзної дороги до будинку ОСОБА_1 " (а.с.139).

Бистрицькою сільською радою сьомого демократичного скликання (двадцять третя сесія) прийнято рішення від 14.03.2019 за №290-23/2019, яким позивачу надано дозвіл на виготовлення детального плану території забудови земельної ділянки площею 0,02500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в селі Бистриця урочище Прилуки і є в його користуванні (а.с.22).

ОСОБА_1 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 звернулись до Поляницької сільської ради з колективним зверненням від 12.05.2021, в якому просили внести на розгляд сесії Поляницької об`єднаної територіальної громади питання "…про внесення змін до генерального плану розвитку села Бистриця для виділення дороги для заїзду і безперешкодного обслуговування житлового будинку і господарських приміщень громадянина України жителя села Бистриця, Надвірнянського району, Івано-Франківської області ОСОБА_1 , який проживає з сім`єю (вищевказані прізвища) в даному населеному пункті, участок Центр. Під`їзна дорога, яка виділена 1967 році моєму батьку ОСОБА_18 сесією Виконавчого комітету села Бистриця, чітко вказано, де є заїзд до будинку…" (а.с.137).

Поляницька сільська рада надала відповідь від 09.04.2021 за №Г-193, в якій зазначила, що генеральний план села Бистриця затверджений рішенням Бистрицької сільської ради від 20.01.2014 за №268-20/2014, вказаним генеральним планом передбачений прохід (стежка) до домоволодіння позивача шириною 1,5 м (а.с.26).

31.01.2022 позивач звернувся до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області із заявою за підписами ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , в якій просили: "…визначити під`їзну дорогу до житлового будинку, господарських будівель та споруд і до земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 …" (а.с.27-30).

За результатами розгляду заяви позивача від 31.01.2022 Поляницькою сільською радою надано відповідь від 25.07.2022 за №М-46 наступного змісту: "…з комісійним виїздом на місце комісією вирішено: Влаштувати проїзд до домоволодіння гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних генерального плану с. Бистриця за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану..." (а.с.56).

ОСОБА_1 28.08.2023 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати інформацію про заходи, які вжито на виконання рішення комісії від 25.07.2022 за №21-46 (а.с.130).

Виконавчий комітет Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області у відповідь на адвокатський запит від 04.09.2023 за № С-554 листом від 01.09.2023 за №С-554 повідомив представника позивача про те, що згідно генерального плану села Бистриця за 2004 рік, проїзд до житлового будинку позивача за адресою АДРЕСА_1 , був не вказаний, оскільки частина земельної ділянки, по якій повинен був проходити під`їзд згідно генерального плану 1981 року знаходиться в користуванні жителів села Бистриця. Згідно вихідних даних генерального плану, з внесенням змін до існуючого генерального плану де буде внесено зміни, з даним проїздом до домоволодіння ОСОБА_1 (а.с.131).

В межах розгляду заяви позивача від 28.08.2023 Виконавчим комітетом Поляницької сільської ради надано відповідь від 29.09.2023 за №М-552, зміст якої є аналогічним до змісту відповіді від 01.09.2023 за №С-554 (а.с.129).

В матеріалах адміністративної справи містяться також Викопіювання з генерального плану села Бистриця Надвірнянського району Івано-Франківській області за 1981 рік (а.с.17), графічні матеріали у вигляді топографічних карт (а.с.132-134) та схем (а.с.135-136, 148).

ОСОБА_1 , вважаючи протиправною бездіяльність Поляницької сільської ради, що полягає в невиконанні рішення комісії викладеного у листі від 25.07.2022 за №М-46, а саме щодо невлаштування проїзду до домоволодіння ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних Генерального плану с. Бистриця за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану, звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (надалі по тексту також ЗК України), Законом України "Про землеустрій" від 22.05.2003 за №858-IV (надалі по тексту також - Закон №858-IV), Законом України від 17.02.2011 за №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (надалі по тексту також - Закон №3038-VI), Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядком розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 01.09.2021 за №926 (надалі по тексту також - Порядок №926).

Згідно з приписами статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через місцеві ради, які представляють інтереси територіальних громад.

Відповідно до пунктів "а" і "б" частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (частина 1 статті 81 ЗК України).

Частинами 1-2 статті 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

В силу вимог частин 1-4 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Статтею 159 ЗК України передбачено Порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування. Земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 161 ЗК України рішення органів місцевого самоврядування вступає в силу з моменту його прийняття. Оскарження зазначених рішень у суді призупиняє їх виконання. Виконання рішення щодо земельних спорів здійснюється органом, який прийняв це рішення.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України від 17.02.2011 за №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій (пункт 7 частини 1 статті Закону №3038-VI).

Правого регулювання, визначене частинами 1, 2 статті 16 Закону №3038-VI, вказує на те, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється згідно із статтями 17, 18 та 19 вказаного Закону. При цьому затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні, що не пов`язано із внесенням змін до неї, не потребує звернення до відповідних органів виконавчої влади для визначення державних інтересів, проведення громадського обговорення.

Тобто генеральний план населеного пункту і детальний план території є різними видами містобудівної документації.

Як визначено пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно з частиною 3 статті 17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Розробником генерального плану населеного пункту може бути суб`єкт господарювання, який має право здійснювати розроблення містобудівної документації відповідно до Закону України "Про архітектурну діяльність" та документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій". Генеральні плани населених пунктів можуть поєднуватися з детальними планами всієї території населених пунктів або її частин.

За змістом частин 6, 7 статті 17 Закону 3038-VI рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Підставами для прийняття рішення щодо розроблення або внесення змін до генерального плану населеного пункту, в силу вимог пункту 26 Порядку №926, є: 1) відсутність генерального плану населеного пункту, якщо його розроблення передбачено у комплексному плані; 2) відсутність генерального плану населеного пункту, якщо територія територіальної громади включає лише територію населеного пункту і розроблення комплексного плану не передбачено; 3) рішення органу місцевого самоврядування за результатами розгляду звіту про містобудівний моніторинг реалізації генерального плану населеного пункту, який містить пропозицію щодо внесення змін до генерального плану; 4) прийняття рішення Кабінетом Міністрів України щодо ініціювання внесення змін до генерального плану населеного пункту через виникнення державної необхідності, якщо це рішення містить положення щодо забезпечення фінансування розроблення зазначених змін.

Частиною 9 статті 17 Закону 3038-VI визначено, що строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується.

Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, станом на час набуття ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.04.2005, у власність домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , діяв Генеральний план села Бистриця 1981 року. Рішенням Бистрицької сільської ради від 20.01.2014 за №268-20/2014 затверджено генеральний план села Бистриця, що підтверджується листом Поляницької сільської ради від 09.04.2021 за №Г-193. Тобто на момент виникнення спірних правовідносин з 27.04.2005 по 19.01.2014 діяв Генеральний план села Бистриця за 1981 рік, а з 20.01.2014 по 06.10.2023 (день звернення до суду з цим позовом) Генеральний план села Бистриця за 2014 рік. Доказів протилежного суду не подано.

Детальний план території (надалі по тексту також ДПТ) - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території (пункт 3 частини 1 статі 1 Закону №3038-VI).

Детальний план території в розумінні положень статті 19 Закону №3038-VI деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Детальний план території розробляється за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради з метою визначення планувальної організації, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 12 пункту 30 Порядку №926 детальний план території розробляється з метою створення транспортної інфраструктури, організації транспортного і пішохідного руху, розміщення місць паркування транспортних засобів.

Підставами для прийняття рішення щодо розроблення або внесення змін до детального плану території є:

1) визначення необхідності розроблення детального плану територій у комплексному плані, генеральному плані населеного пункту;

2) реалізація затверджених відповідною сільською, селищною, міською радою програм розроблення містобудівної документації;

3) звернення Кабінету Міністрів України, обласної, районної держадміністрації щодо виникнення державної необхідності розміщення об`єктів державного, регіонального значення;

4) виникнення необхідності розміщення об`єктів, що забезпечують громадські інтереси;

5) необхідність узгодження положень раніше затверджених детальних планів територій з комплексним планом, генеральним планом населеного пункту, дія яких поширюється на територію, на яку поширюється дія детального плану території;

6) необхідність вирішення екологічних та інженерних питань;

7) необхідність реалізації інвестиційних програм і проектів;

8) результати містобудівного моніторингу виконання детального плану території, які містять пропозиції щодо внесення змін до відповідного детального плану території;

9) необхідність формування нових земельних ділянок. (пункт 32 Порядку №926)

Згідно з пунктом 35 Порядку №926 виконавчий орган сільської, селищної і міської ради, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовником розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів територій), який організовує розроблення, внесення змін та подання проектів містобудівної документації на місцевому рівні на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради, незалежно від визначених відповідно до закону джерел фінансування.

Розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів території) щодо території територіальної громади, оновлення та внесення змін до неї здійснюється трьома організаційними етапами: підготовчий, основний, завершальний, які реалізуються у послідовності, визначеній пунктами 42-44 Порядку №926.

Джерелами фінансування розроблення, оновлення, внесення змін до містобудівної документації на місцевому рівні можуть бути кошти відповідних місцевих бюджетів (в тому числі отримані шляхом субвенції з державного бюджету) та/або кошти міжнародної технічної та/або фінансової допомоги, у тому числі у вигляді грантів. Розроблення детального плану території щодо земельної ділянки (групи земельних ділянок), яка перебуває у власності або користуванні фізичних чи юридичних осіб або на якій розташована будівля, споруда, що перебуває у приватній власності, може здійснюватися за рахунок коштів землевласника, землекористувача або власника будівлі, споруди (пункт 41 Порядку №926).

Згідно з підпунктом 5 пункту 44 Порядку №926 розгляд та прийняття рішення щодо затвердження проектів містобудівної документації здійснюється сільською, селищною, міською радою: комплексний план та генеральні плани населених пунктів - протягом трьох місяців з дня подання відповідного проекту містобудівної документації, детальний план території - протягом 30 днів з дня подання відповідного проекту містобудівної документації.

Суд дослідив подані сторонами до матеріалів справи, графічні матеріали та викопіювання з містобудівної документації.

Статтею 90 КАС України визначено порядок оцінки доказів в адміністративних справах.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 3 статті 90 КАС України).

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина четверта статті 90 КАС України).

ОСОБА_1 надав аркуш із Графічним матеріалом з назвою "Викопіювання з генерального плану села Бистриця Надвірнянського району, Івано-Франківської області, розробленого у 1981 році у масштабі 1:2000" (надалі по тексту також - Викопіювання). Даний аркуш Викопіювання, досліджуючи його із верхньої частини до низу, містить графічне зображення контурів земельних ділянок/домоволодінь, споруд і будівель, на ньому нанесено обриси русла річки Бистриця з її прибережними смугами. Разом з тим, таке Викопіювання надано суду у чорно-білому кольорі, останнє не містить жодної інформації про розшифрування умовних позначень, зображених графічно та із позначеннями у вигляді цифр. На Викопіюванні не нанесено жодних географічних координат, точок прив`язки на місцевості, найменування вулиць чи інших об`єктів містобудування (а.с.17).

Позивач стверджує, що Генеральним планом села Бистриця 1981 року визначено дорогу між житловими будинками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак при дослідженні коментованого вище Викопіювання суд не зміг достовірно встановити вказану обставину.

Більше того, на такому примірнику Викопіювання відсутнє нанесення будь-якого позначення чи зображення, які б вказували на точне чи приблизне місце розташування домоволодіння позивача, обриси контурів земельної ділянки, на якій розташовані споруди і будівлі, належні позивачу чи його членам сім`ї (батькові), та спірну під`їзну дорогу чи проїзд, яка була спроектована генпланом населеного пункту 1981 року.

Поляницька сільська рада надала суду аркуші з графічними матеріалами у вигляді топографічних карт та схем. Дослідивши аркуші з топографічними картами (а.с.132-134) та схемами (а.с.135-136, 148), суд зазначає про те, що копії останніх виконано в чорно-білому кольорі, вони не містять жодної інформації/реквізитів, за якими суд міг би ідентифікувати їх, як викопіювання з генерального плану населеного пункту села Бистриця чи іншої містобудівної документації такої частини села.

В контексті вказаного суд звертається до положень частини 3 статі 1 Закону №3038-VI, за змістом яких містобудівна документація розробляється у формі електронного документа, формат якого визначається Кабінетом Міністрів України, на оновленій картографічній основі, облікованій у Державному картографо-геодезичному фонді України, в цифровій формі як набори тематичних геопросторових даних у Державній геодезичній референцній системі координат УСК-2000 і єдиній системі класифікації та кодування об`єктів містобудування для формування баз даних містобудівного кадастру.

Абзацом 3 частини 15 статті 17 Закону №3038-VI визначено, що візуалізація даних генерального плану населеного пункту здійснюється також за допомогою програмно-апаратних засобів Державного земельного кадастру, містобудівного кадастру, інших геоінформаційних систем, а також шляхом їх відтворення на паперових та/або інших твердих носіях у вигляді текстових, графічних та інших зручних для візуального сприйняття матеріалів.

Інформація та документи, отримані за допомогою програмного забезпечення електронної системи в паперовій та електронній формах, мають однакову юридичну силу (частина 12 стаття 221 Закону №3038-VI).

Відтак, суд вважає аркуші з графічними матеріалами у вигляді топографічних карт (а.с.132-134) та схем (а.с.135-136, 148), подані відповідачем, неналежними доказами у розумінні статті 72 КАС України.

Аркуш з графічним матеріалом із позначкою, вчиненою рукописним способом "2004" (а.с.132), хоч і містить запис " ОСОБА_1 " та вказівник на певну частину зображення схеми, також виконаний рукописним способом, втім із такого зображення, як і в попередньому випадку неможливо ідентифікувати/встановити - місце розташування домоволодіння позивача, обриси контурів земельної ділянки, на якій розташовані споруди і будівлі, належні позивачу чи його членам сім`ї (батькові), та напрям, межі спірного під`їзду чи проїзду.

Інші два аркуші із схематичним зображенням території на місцевості, що подані відповідачем (а.с.135, 136), із контурами земельних ділянок та із нанесенням рукописним способом прізвищ, в межах відповідних території домоволодінь, свідчать, що до ділянки із записом " ОСОБА_1 " спроектовано прохід (заїзд, проїзд) зі сторони домоволодіння " ОСОБА_23 ", на частині якого зображена споруда, що ідентифікована як " ОСОБА_24 ".

Розташування такого проходу (заїзду, проїзду) до земельної ділянки позивача зі сторони " ОСОБА_10 ", шириною 1,72 м, зображено на "Плані земельних ділянок та відновлення меж", поданого позивачем разом з адміністративним позовом (а.с.18). Такий план не містить зображення будь-якого іншого проходу (заїзду, проїзду) до домоволодіння позивача, окрім вище описаного, як і позбавлений інформації, в який напрямок, до якої дороги чи вулиці населеного пункту він прямує останній.

Представлений позивачем "План забудови земельної ділянки" і "Викопіровка з проекту детальної планіровки жилого масиву м-б 1:2000" містить відомості із зображенням розташуванням земельної ділянки довжиною 45 м і шириною 22 метра, в межах якої схематично зображено житловий будинок, сарай і туалет. Така ділянка знаходиться в межах інших ділянок (а.с.15). Втім, коментована ділянка не ідентифікована як земля чи домоволодіння когось із прізвищем " ОСОБА_25 ". При цьому, на схемі розташування земельних ділянок "Викопіровка з проекту детальної планіровки жилого масиву м-б 1:2000" міститься зображення квадратної форми із записом "Садиба гр-на ОСОБА_9 ".

Суд не може врахувати такий План і Викопіровку, як належний доказ, яким, як вважає позивач, визначено чи спроектовано ще в 1966-1967 роках заїзд (проїзд) до домоволодіння, що належав батькові, і щодо якого виник спір, з наступних аргументів:

по перше, земельна ділянка, зображена на Плані і Викопіровці, має довжину 45 м і ширину 22 метра (а.с.15), в той час як на "Плані земельних ділянок та відновлення меж" довжина ділянки становить 102,97 м, а ширина 40,69 м (а.с.18);

по друге, на Плані та Викопіровці "Садиба гр-на ОСОБА_9 " не містить відповідних даних про протяжність ділянки в її довшій частині - 102,97 м із ширина 40,69 м (а.с.15, 18);

по третє, План та Викопіровка не містить відомостей про зображення під`їзду, дороги, заїзду до умовного зображення території у формі квадрату із записом "Садиба гр-на ОСОБА_9 " (а.с.15).

Досліджуючи дії Поляницької сільської ради щодо невиконання рішення комісії викладеного у листі від 25.07.2022 за №М-46, в сукупності із аргументами сторін про правомірність/неправомірність дій із посиланням на подані докази, та зважаючи на норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд відзначає наступне.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 за №393/96-ВР (надалі по тексу також - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності (стаття 4 Закону №393/96-ВР).

Статтею 7 Закону №393/96-ВР передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 від 31.01.2022 за підписами ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про визначення під`їзної дороги до житлового будинку, господарських будівель та споруд і до земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 , є заявою, в розумінні положень частини 3 статті 3 Закону №393/96-ВР.

Приписами частини 1 статті 15 Закону №393/96-ВР визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як слідує з положень частини 1 статті 157 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування.

Статтею 159 ЗК України передбачено порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування. Земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. У рішенні органу місцевого самоврядування визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Порядок виконання рішень органів місцевого самоврядування щодо земельних спорів викладений у статті 161 ЗК України, згідно якої рішення органів місцевого самоврядування вступає в силу з моменту його прийняття. Оскарження зазначених рішень у суді призупиняє їх виконання. Виконання рішення щодо земельних спорів здійснюється органом, який прийняв це рішення.

Дослідивши зміст листа Поляницької сільської ради від 25.07.2022 за №М-46, в якому міститься інформація: "…з комісійним виїздом на місце комісією вирішено: Влаштувати проїзд до домоволодіння гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних генерального плану с. Бистриця за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану...", суд приходить до висновку, що коментований лист є письмовою відповіддю, яка надана позивачу відповідно до Закону №393/96-ВР, а не рішенням органів місцевого самоврядування щодо земельних спорів, прийнятим в порядку та розумінні статей 157, 159, 161 ЗК України.

Суд також звертає увагу на те, що вказаний лист не містить відомостей, щодо порядку та строків його виконання, як в цілому, так і в частині внесення змін до існуючого генерального плану села Бистриця, а лише наданий позивачу в межах розгляду його заяви від 31.01.2022.

ОСОБА_1 в своїй заяві від 31.01.2022, на яку відповідачем надано відповідь від 25.07.2022 за №М-46 просив визначити під`їзну дорогу до житлового будинку, господарських будівель та споруд і до земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 . Позивач не ставив до Поляницької сільської ради вимог про внесення змін до Генерального плану села Бистриця 2014 року або про розроблення детального плану території щодо вказаної земельної ділянки.

Між тим, суд відмічає, що в ході розгляду справи судом не встановлено обставин протиправної бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення комісії викладеного у листі від 25.07.2022 за №М-46.

Окремо слід відзначити, що позивач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували чіткі межі території належного домоволодіння, із яких суд може встановити право власності чи користування на земельну ділянку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У досліджуваному випадку суд також виходить із того, що орган місцевого самоврядування не може здійснити визначення чи проектування вулиці, проїзду, заїзду до того чи іншого об`єкту містобудування поза межами внесення у встановленому порядку змін до містобудівної документації, зокрема, до генерального плану населеного пункту.

Таке проектування можливе або шляхом розроблення відповідних змін до генерального плану або проекту детального планування відповідної території.

Як відзначено позивач у заяві від 31.01.2022 не ставив питання розроблення відповідних змін до генерального плану або проекту детального планування відповідної території (а.с.27-30).

На переконання суду, єдиним правомірним способом вирішити порушене позивачем питання є саме розроблення, погодження і затвердження відповідних змін до генерального плану або проекту детального планування відповідної території населеного пункту.

Відтак, суд констатує, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту порушеного права через зобов`язання відповідача виконати відомості, зафіксовані у відповіді сільської ради від 25.07.2022 за №М-46 на звернення позивача від 31.01.2023, які останні вважає рішенням суб`єкта владних повноважень по суті порушеного питання, є помилковим. Такий спосіб не відповідає встановленому законом порядку проектування, та як наслідок наступне фізичне влаштування вулиці, під`їзної дороги, проїзду, заїзду до відповідного об`єкту містобудування.

Суд не заперечує право позивача на ініціювання перед органом місцевого самоврядування питання із влаштування під`їзної дороги до власного домоволодіння, не вказаної в чинній містобудівній документації, втім порушення такого питання, його реалізація, оскарження рішень, дій чи бездіяльності, а також зобов`язання відновити таке право повинно здійснюватися в порядку та спосіб встановлений законом.

Суд не вправі зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчиняти дії чи прийняти певні рішення, якщо перед останнім попередньо не було у встановленому порядку ініційовано питання врегулювання правовідносин за відповідними правилами і процедурами, які визначені законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

ОСОБА_1 звернувся в суд з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Поляницької сільської ради щодо невиконання рішення комісії викладеного у листі від 25.07.2022 за №М-46, а саме: "Влаштувати проїзд до домоволодіння гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних генерального плану с. Бистриця за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану";

- зобов`язати Поляницьку сільську раду влаштувати проїзд до домоволодіння ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних генерального плану с. Бистриця за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану.

На підставі статей 9, 245 КАС України при формулюванні резолютивної частини рішення суд обирає спосіб захисту прав, свобод, інтересів особи, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином він повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У дослідженому випадку суд не встановив протиправну бездіяльність Поляницької сільської ради щодо невиконання відомостей, викладених у листі від 25.07.2022 за №М-46.

Безпосередній зміст коментованого листа відповідача не містить відомостей про те, що певна комісія сільської ради прийняла рішення, яке окремо викладено у формі письмового документа і, яке можна ідентифікувати як рішення суб`єкта владних повноважень в розумінні Земельного кодексу України, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.56).

Більше того, в матеріалах справи відсутнє рішення земельної комісії, про наявність якого вказує в першій позовній вимозі ОСОБА_1 .

В будь-якому випадку, реалізація відомостей, внесених відповідачем у листі від 25.07.2022 за №М-46, повинна здійснюватися в порядку Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та інших нормативно правових актів щодо розроблення, погодження, розгляду і затвердження основної містобудівної документації населених пунктів.

Суд не заперечує доводи позивача, що внесення змін до генерального плану входить до повноважень сільської ради.

Втім, ОСОБА_1 залишає поза увагою те, що в силу вимог частини 14 статті 17, частини 8 статті 19 Закону №3038-VI і підпунктом 5 пункту 44 Порядку №926 розгляд та прийняття рішення щодо затвердження проектів містобудівної документації здійснюється сільською, селищною, міською радою: комплексний план та генеральні плани населених пунктів - протягом трьох місяців з дня подання відповідного проекту містобудівної документації, детальний план території - протягом 30 днів з дня подання відповідного проекту містобудівної документації.

Позивач в заяві від 31.01.2022 не ініціювала питання не просила розробити відповідні проекти містобудівної документації зміни до генерального плану чи детальний план території.

ОСОБА_1 не заявляє позовні вимоги про бездіяльність відповідача щодо не розроблення проектів змін до генерального плану чи детального плану території, а відтак стверджувати про те, що сільська рада проявила бездіяльність по не розгляду і не затвердженню такої містобудівної документації протягом трьох місяців чи 30 днів відповідно, у суду відсутні правові підстави.

Лист відповідача від 25.07.2022 за №М-46 не розкриває і не визначає зміст процедури і терміни (строки) реалізації обставин, зафіксованих наступним чином "Влаштування проїзду до домоволодіння гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних генерального плану с. Бистриця за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану".

Суд вважає, що відповідь сільської ради, оформлена листом від 25.07.2022 за №М-46 в межах положень Закону України "Про звернення громадян", не є остаточним рішенням, яке у встановленому порядку може вирішити влаштування проїзду до домоволодіння, а відповідно і за обраного позивачем способу захисту порушеного права, оскарження бездіяльності щодо його не виконання є належним і неефективним способом захисту порушеного питання.

Позовна вимога щодо зобов`язання відповідача влаштувати проїзд до домоволодіння ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних генерального плану с. Бистриця за 1981 рік з внесенням змін до існуючого генерального плану, задоволенню не підлягає з огляду на наступні обставини.

Земельним кодексом України, Законами України "Про землеустрій" від 22.05.2003 за №858-IV, "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 за №3038-VI, Порядком розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 01.09.2021 за №926, якими суд керується при прийнятті рішення, не передбачено поняття "влаштування проїзду", натомість, серед іншого, визначено правове регулювання та порядок розробки, затвердження, внесення змін до містобудівної документації, якою є генеральний план населеного пункту і детальний план території.

Як відзначалось судом вище по тексту судового рішення, позивач не порушував перед відповідачем вимоги про внесення змін до Генерального плану села Бистриця 2014 року або вимоги про розроблення детального плану території.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що у разі звернення ОСОБА_1 до Поляницької сільської ради з вимогою про внесення змін до Генерального плану села Бистриця 2014 року або про розроблення детального плану території його право буде порушено у майбутньому.

З огляду на аргументи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що внесення змін до містобудівної документації потребує значних коштів. Суд звертає увагу на те, що розроблення детального плану території щодо земельної ділянки може здійснюватися за рахунок коштів ОСОБА_1 у відповідності з пунктом 41 Порядку №926, оскільки на земельній ділянці, яка розташована в АДРЕСА_1 є домоволодіння позивача, яке перебуває у його власності згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку позовні вимоги не підлягають до задоволення.

При оцінці питання розподілу судових витрат у справі судом з`ясовано, що позивачем, за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, сплачено судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. згідно квитанції від 06.10.2023 за №07925-2180-4448-0028 (а.с.10).

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судовий збір.

Сторонами не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_2 ;

представник позивача адвокат - Струць Тетяна Ігорівна, вулиця Героїв Чернігова, 5-А, офіс 10, місто Івано-Франківськ, 76019;

відповідач - Поляницька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 25596005), вулиця Карпатська, будинок 1-А, село Поляниця, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78593.

Суддя Чуприна О.В.