Справа № 127/31199/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/31199/23

Головуючий у 1-й інстанції: Гриневич В.С.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

22 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамент транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з позовом до Департамент транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради, в якому просила суд :

- визнати протиправними дії Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради щодо направлення постанови серії ІВ №00086323 від 23.05.2023 на примусове виконання до Рубіжанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

- постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ІВ №00086323, винесену 23.05.2023 інспектором з паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Шевчуком О.С. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористалась та не подала відзив на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 17 травня 2023 року головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Шевчуком С.О. було встановлено адміністративне правопорушення та винесено постанову, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в розмірі 680 грн, за недотриманя вимог п. 15.9 г ПДР України та ЗУ Про дорожній рух, а саме здійснення зупинки ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій транспортним засобом Volkswagen, з номерним знаком НОМЕР_1 , за адресою: м. Вінниця, вул. Грушевського,11.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно п. 11 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

П. 15.9 г ПДР України передбачено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно оскаржуваної постанови, позивач 17 травня 2023 року о 13:47 год. за адресою: м. Вінниця, вул. Грушевського, 11, керуючи автомобілем Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснила зупинку ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій, чим порушила Правила дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин правопорушення, відповідно до вимог примітки до статті 14-2 КУпАП: фотознімки з різних ракурсів, що здійснені за допомогою технічного приладу ЕМ6 (Logic Instrument ПАК Інспектор), який пройшов стандартизацію відповідно до Закону України Про стандартизацію, що підтверджується сертифікатом експертизи, атестатом відповідності, додатком до сертифіката, що автоматично визначає координати місця фіксації, відображають: 1) дату порушення 07.07.2023; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Вінниця, вул. Грушевського, 11; 3) географічні координати: 49.2348633, 28.4708424; 4) час вчинення порушення: 13 год. 47 хв.

Також, факт скоєння адміністративного правопорушення не заперечується позивачем.

Таким чином наданими фотознімками підтверджуються обставини викладені в постанові Інспектора серії ІВ №00086323 від 23.05.2023.

За таких обставин, враховуючи, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позиції позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

При цьому, як зазначено вище, санкцією частини третьої статті 122 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на дату винесення постанови складало 680 грн.

Однак, оскаржувана постанова серії ІВ №00086323 від 23 травня 2023 року містить наступне формулювання: Притягнути гр.-на (ку) ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене КУпАП ст. 122 ч. 3 та накласти на нього (неї) адміністративне стягнення у вигляді штрафу 680.00 грн. (триста сорок 00 коп.)..

"На підставі частини другої статті 300-1, статті 307, частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягується з правопорушника подвійний розмір штрафу 680 грн. (шістсот вісімдесят грн.)".

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова містить суперечливі висновки про розмір накладеного штрафу, оскільки біля цифр 680,00 грн. міститься розшифровка - триста сорок, в той же час подвійний розмір штрафу обраховано у розмірі 680,00 грн., тобто виходячи з суми штрафу 340,00 грн. (340*2=680).

Безумовно, при виготовленні постанови інспектором допущено математичні помилки чи описки, однак вони не усунуті на даний час, тоді як суд позбавлений можливості усунути такі недоліки та визначити належний до сплати розмір штрафу.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено факт допущення позивачем адміністративного правопорушення, однак інспектором неналежним чином оформлено постанову, в частині розміру штрафу, доцільним є скасування оскаржуваної постанови і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням наданих ст. 286 КАС України повноважень, суд першої інстанції законно скасував постанову серії ІВ №00086323 від 23 травня 2023 року, винесену інспектором з паркування відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Шевчуком Сергієм Онисовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП та обґрунтовано направив справу на новий розгляд до відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради для прийняття рішення.

Доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині висновки суду першої інстанції не спростовують, що свідчить про їх безпідставність.

Даючи оцінку доводам апелянта з приводу відсутності в діях відповідача протиправності щодо направлення постанови серії ІВ №00086323 від 23 травня 2023 року на примусове виконання до Рубіжанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами

Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

17 травня 2023 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Шевчуком С.О. (надалі - інспектор з паркування) було встановлено адміністративне правопорушення з боку ОСОБА_1 правил зупинки, а саме, зупинка ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій транспортним засобом «Volkswagen» з номерним знаком « НОМЕР_1 » за адресою: м.Вінниця, вул. Грушевського 11, чим порушено пункт 15.9 «и» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N1306.

Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, зафіксовані у спосіб, передбачений ст.279-1 КУпАП.

Відповідальність за указане порушення, передбачена ч.3 ст.122 КУПАП, згідно з якою порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 122 Особливої частини КУПАП, яка визначає склад адміністративного правопорушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, вказує на те, що суб?єктами цих правопорушень, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

З аналізу вказаних норм слідує, що у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, що зареєстровані в Україні, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), адміністративну відповідальність несе: відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб; а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Згідно ч.1 ст.279-1 КУпАП, у разі якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу.

Процедура ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі- ЄДРТЗ) визначена Порядком ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2020 року N 779, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2020 р. за N? 1337/35620 (надалі - Порядок N779).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку N779, до ЄДРТЗ уноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично--дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

Внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі: 1) державної реєстрації транспортного засобу; 2) перереєстрації транспортного засобу; 3) зняття з обліку транспортного засобу; 4) скасування державної реєстрації транспортного засобу; 5) скасування перереєстрації транспортного засобу; 6) скасування зняття з обліку транспортного засобу; 7) відомчої реєстрації транспортного засобу; 8) внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; 9) передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачею тимчасового реєстраційного талона

До ЄДРТЗ уносяться такі відомості про транспортний засіб, зокрема, як номерний знак (п.п.«9)» п. 7). При цьому пошук відомостей в ЄДРТЗ здійснюється за одним з таких критеріїв, як номерний знак запитуваного транспортного засобу (п.3 р.III Порядку 779).

У разі якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів (ч.1 ст.279-1 КУпАП).

До ЄДРТЗ уносяться такі відомості про власника (співвласника) транспортного засобу як адреса реєстрації місця проживання фізичної особи або адреса місцезнаходження юридичної особи (п.п. 3 п.6 р.II Порядку 779).

При цьому за запитом інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб (ч.2 ст.279-1 КУпАП).

З вказаного Реєстру вбачається, що зареєстроване місце проживання власника транспортного засобу з реєстраційним номером «ВВ2770Е», який закріплено за легковим автомобілем марки «Volkswagen» є: Луганська обл., м.Рубіжне, пров.Зелений, 15.

Слід зазначити, що держателем, як інформації про реєстрацію та передачу транспортних засобів, так і відомостей про їх власників, в тому числі про місце їх проживання, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є Міністерство внутрішніх справ України.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) КУпАП розглядаються уповноваженою особою після отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення (ч.2 ст.277 КУпАП).

Таким чином аналіз змісту наведених норм закону свідчить, що інспектор з паркування встановлює відповідальну особу за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, які надаються йому відповідними органами (підрозділами) МВС.

Вказана правова процедура встановлює межі вчинення повноважень інспекторами з паркування і для належного її дотримання вказані особи отримують необхідну інформацію з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Отже закон зобов`язує останніх до встановлення відповідальних осіб за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів для прийняття постанов у справах про адміністративні правопорушення, що у свою чергу зобов`язує органи МВС надавати інспекторам з паркування запитувану ними інформацію та доступ цим особам до указаного Реєстру.

Положення статті 279-1 КУпАП встановлюють, що постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Таким чином для притягнення до адміністративної відповідальності осіб за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, які були вчинені на транспортних засобах, які зареєстровані в Україні, у наведених положеннях Кодексу визначено послідовний алгоритм дій інспекторів з паркування, який передбачає такі обов`язкові етапи, як встановлення відповідальної особи за даними відповідних органів (підрозділів) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України та винесення за цими результатами постанови.

Зазначена у Кодексі правова процедура розгляду справ про адміністративне правопорушення є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття інспектором з паркування рішень у зазначених справах про адміністративні правопорушення.

Правова процедура встановлює чітку послідовність дій інспекторів з паркування з розгляду справ про адміністративні правопорушення із зазначенням способів її здійснення, порядку, форми та строків такої діяльності.

Суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні визначив місце фактичного проживання позивача на підставі довідки N505- від 25.07.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

При цьому висновок суду про те, що частиною сьомою статті 279-1 КУпАП передбачено можливість надсилання постанови про накладення адміністративного стягнення не лише за адресою зареєстрованого місця проживання особи, а й за адресою її фактичного проживання, тому саме за цією адресою відповідачу слід було надіслати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не узгоджується з фактичними обставинами справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, для розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття за її результатом відповідної постанови, вимоги до змісту якої визначені статтею 283 КУпАП, з Єдиного державного реєстру транспортних засобів отримана інформація щодо особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання, тому оскаржувана постанова містить відомості про місце проживання позивача, які відповідають інформації, зазначеної у ЄДРТЗ.

Інспектором з паркування застосовані вимоги статей 122, 279-1 КУпАП і визначена відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

У справах цієї категорії, надзвичайно важливим є використання інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів для дотримання порядку вручення (надсилання) копій постанов про накладення адміністративного стягнення, визначеного статтею 279-1 КУпАП.

Разом з тим, не заслуговують на увагу посилання на місце проживання як внутрішньо переміщеної особи за іншою адресою, оскільки у спірних правовідносинах за змістом правових норм КУпАП при розгляді справи інспектор з паркування для встановлення суб`єкта відповідальності зобов`язаний використовувати виключно дані з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, саме за зазначеною у цьому Реєстрі адресою надсилається постанова (ч.10 ст. 279-1 КУпАП).

Окрім того, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення порядок притягнення до відповідальності осіб за згадані правопорушення обмежує у можливості встановити фактичне місце проживання відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Стаття 279-1 КУпАП є спеціальною нормою закону, що визначає особливості розгляду справ про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), та частина сьома якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 258 КУпАП строк надсилання копії постанови у справі про адміністративне правопорушення і порядок обчислення цього строку (у відсутність сплати 50 % розміру штрафу - не раніше 10 днів з дня її винесення, така постанова надсилається на адресу місця реєстрації (проживання)) фізичної особи).

Однак загальний аналіз статті 279-1 КУпАП дає підстави для висновку про те, що нею обмежено повноваження інспектора з паркування надсилати постанову на іншу адресу, ніж та, що міститься у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів та яка зазначається у постанові по справі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження цього висновку свідчать положення частини першої та десятої статті 279-1 КУпАП, буквальний зміст яких передбачає обов`язковість надсилання постанови за зазначеною в Єдиному державному реєстрі адресою реєстрації місця проживання фізичної особи: «інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлює відповідальну особу»; «у разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову».

При вирішенні питань щодо провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема з надсилання постанов про накладення адміністративного стягнення, визначення моменту набранням ними законної сили, виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та звернення їх до примусового виконання у разі несплати штрафу в добровільному порядку, посадові особи виконавчих органів міської ради згідно з частиною другою статті 19 Основного Закону зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач звертаючись до суду з даним позовом зазначила адресу: АДРЕСА_1 , яка відповідає відомостям про адресу реєстрації місця проживання власника транспортного засобу, що міститься в Єдиному державного реєстру транспортних засобів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 02.06.2023 інспектором постанова серії IB №00086323 від 23.05.2023 про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), рекомендованим повідомленням №21/00/007/31503 здана до відділення Укрпошти для направлення власнику транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 ,відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, тобто ОСОБА_2 , за її зареєстрованим місцем проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 .

Особливості вручення постанови про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), визначаються статтями 279-1 і 279-2 КУПАП (ч.9 ст.285 КУпАП).

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою, днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову (ч.10 ст. 279-1 КУПАП).

В силу приписів частини другої статті 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили, зокрема, після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Причини повернення в цьому випадку не з`ясовуються, оскільки ця умова для набрання постановою законної сили, не передбачена в ст.291 КУПАП.

Положеннями частини першої статті 300 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною другою статті 300-1 КУпАП визначено, що у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Колегія суддів звертає увагу, що надсилання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності на примусове виконання до органів ДВС здійснюється виключно у разі набрання такою постановою законної сили.

Оскільки, спірна постанова була надіслана позивачу за місцем її реєстрації, однак поштове відправлення не було вручено адресату та повернулось до відправника з довідкою (ф.20) відділення поштового зв`язку, із проставленим на ній відбитком календарного штемпеля та набула законної сили, у Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради були правові підстави для надіслання постанови серії ІВ №00086323 від 23.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на примусове виконання до Рубіжанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Колегія суддів зауважує, що факт окупації міста Луганськ в даному випадку не дає відповідачу право діяти іншим альтернативним шляхом аніж передбачено вищенаведеними нормами.

Відтак, колегія суддів доходить до переконання про обґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині та наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

В контексті викладеного, висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають встановленим обставинам по справі та спростовуються в цій частині доводами апеляційної скарги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року скасувати.

Прийняти постанову якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамент транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії ІВ №00086323 від 23 травня 2023 року, винесену інспектором з паркування відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Шевчуком Сергієм Онисовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд до відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 805,20 грн. (вісімсот п`ять грн. двадцять коп.).

В решті в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.