Справа № 560/21580/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у нарахуванні компенсації за втрату доходу від несвоєчасної виплати повної пенсії.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити донарахування по заборгованості, виходячи з вимог ч.2 ст.625 ЦК України, а саме: множенням донарахованої суми пенсії на індекс інфляції та на три відсотки річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі №560/3923/20 нараховано за період з 01.12.2019 по 31.12.2020 недоплачені пенсійні кошти в сумі 14930,82 грн. Ці кошти позивач не отримує уже більше трьох років.

ГУ ПФУ у Хмельницькій області у відповіді від 06.12.2023 повідомляє, що конкретні терміни виплати заборгованості невідомі і залежать від фінансування відповідних статей видатків. Також своєї вини у порушенні своєчасної виплати заборгованості пенсійна установа не визнає. А оскільки терміни виплати донарахованої пенсії, на думку відповідача, не порушено, то сума в 14930,86 грн. буде виплачена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат в порядку черговості без будь-якої компенсації втрат за весь період.

Ухвалою суду від 22 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Також витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області письмову інформацію щодо того, чи виплачена позивачу заборгованість за рішенням суду у справі №560/3923/20.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що виплата коштів на виконання рішення суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для здійснення відповідних виплат.

Вини головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в порушеннях строків виплати заборгованості, нарахованих на виконання судового рішення, не вбачається. Виплата коштів на виконання рішення суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для здійснення відповідних виплат.

Водночас, враховуючи, що виплата коштів, нарахованих на виконання судового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі № 560/3923/20 не відбулась, тому вимоги щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за період з 05.03.2019 по 31.12.2020, є передчасними.

Крім цього, спірні правовідносини мають адміністративний, а не цивільно-правовий характер. Позивач дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі №560/3923/20, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року у відповідності до отриманої від управління Служби безпеки України в Хмельницькій області довідки №3 від 07 липня 2020 року із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року у відповідності до отриманої від управління Служби безпеки України в Хмельницькій області довідки №3 від 07 липня 2020 року із врахуванням раніше виплачених сум.

За період з 05.03.2019 по 31.12.2020 нарахована сума доплати в розмірі 14930,82 грн.

У листі від 06.12.2023, наданому відповідачем на запит позивача, щодо нарахування та виплати відсотків по інфляції та річних відсотків на суми доплати, нарахованої на виконання рішення суду, повідомлено наступне.

Статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Оскільки вини головного управління у порушеннях строків виплати заборгованості нарахованої на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі № 560/3923/20 не вбачається, то підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Зокрема, відповідачем було зазначено, що з урахуванням виділених коштів у 2018-2022 роках головним управлінням проведена виплата заборгованості з пенсійних виплат згідно з 1871 рішенням суду, які набрали законної сили по 07.07.2020.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631. Планом доходів і видатків головного управління на 2023 рік (зі змінами від 29.09.2023) визначені видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в сумі 11,42 млн грн. Станом на 04.12.2023 головним управлінням проведена виплата заборгованості з пенсійних виплат згідно з 417 рішеннями суду, які набрали законної сили з 08.07.2020 по 20.09.2020, на суму 11,42 млн грн з реєстраційними номерами в Реєстрі включно по 387482.

Нарахована доплата в сумі 14930,82 грн. облікована в Реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, станом на 05.12.2023 за номером 394592.

На виконання вимог ухвали суду від 22.12.2023 відповідач повідомив, що виплата заборгованості в розмірі 14930,82 грн. буде здійснена в межах затверджених бюджетних призначень, виділених на цю мету.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає та враховує наступне.

Статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ст.1 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст. 2 Закону № 2050-III).

З метою реалізації Закону № 2050-III, Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

Згідно п.1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Пунктом 3 Порядку № 159 встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії або щомісячне довічне грошове утримання.

Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону № 2050-III та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно ст.3 3акону №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

У п.4 Порядку № 159 вказано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Згідно з положеннями ст.4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до ст.6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Із системного аналізу вказаних правових норм слідує, що основними умовами для виплати суми компенсації є:

1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії);

2) виплата нарахованих доходів.

При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19 та від 20.10.2022 у справі № 140/862/19, від 24.01.2023 у справі № 200/10176/19-а.

Враховуючи відсутність факту виплати позивачу коштів за період з 05.03.2019 по 31.12.2020 у розмірі 14930,82 грн., що і не заперечується самим позивачем, правові підстави для задоволення позовних вимог (у частині, що стосуються нарахування компенсації за втрату доходу від несвоєчасної виплати повної пенсії) відсутні.

Щодо позовних вимог в іншій частині, суд зазначає таке.

Згідно частини 3 статті 11 та частини 1 статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Законодавець у частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання згідно частин 2 та 3 статті 11 Цивільного кодексу України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.

Поряд з цим, стягнення інфляційних втрат регулюється статтею 625 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як встановлено судом, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі №560/3923/20 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача за період з 05.03.2019 по 31.12.2020, внаслідок чого позивачу донараховано пенсію у розмірі 14930,82 грн. Вказана сума пенсії позивачу не виплачена, проте включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

За результатами системного аналізу законодавчих приписів, які регулюють спірні правовідносини, та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність цивільно-правових відносин між позивачем та пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень.

Суд зазначає, що в даному випадку відсутнє цивільно-правове порушення з боку відповідача, яке мало б складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами, належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

Отже, відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України, тому положення цієї статті не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №804/871/16, від 18.07.2018 у справі №2а-11853/10/1570, від 08.02.2018 у справі №826/22867/15.

Таким чином, в даній справі у відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку статті 11 Цивільного кодексу України як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Отже, підстави для здійснення донарахування по заборгованості, виходячи з вимог ч.2 ст.625 ЦК України, а саме: множенням донарахованої суми пенсії на індекс інфляції та на три відсотки річних, відсутні.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 лютого 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.А. Божук