Справа № 580/1840/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2024 року справа № 580/1840/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи № 580/1840/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

20.02.2024 вх.9162/24 позивач (представник позивача - адвокат Єрьоміна В.А. згідно ордеру серії АН № 1333892) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 31.10.2023 №ФР 48458 про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 до 31.03.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 31.10.2023 №ФР 48458 про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 до 31.03.2019 з урахуванням виплачених сум.

До позовної заяви представником позивача додана заява про поновлення процесуального строку на подання позову.

В обґрунтуванні заяви представником позивача зазначено, що предметом позову по даній справі є перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, яку він отримує відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Перерахунок пенсії передбачає перегляд розміру вже призначеної пенсії у випадках визначених законом, зокрема у зв`язку з прийняттям нових законодавчих актів або наданням додаткових документів, що дають право на подальший перегляд розміру призначеної пенсії, за результатами якого, такі суми вважаються нарахованими та підлягають виплаті. У позовній заяві зазначається, що спеціальне законодавство у сфері соціального захисту, а саме стаття 46 Закону № 1058-ІV визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Відповідно до частини другої статті 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Тлумачення норм права дає підстави вважати, що ці норми закону стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини Пенсійного фонду України. Необхідними умовами застосування зазначених положень спеціального закону є факт нарахування сум пенсій за минулий час та доведеність вини пенсійного органу наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких стала невиплата сум пенсій. Покликаючись на висновки, викладені у постановах Верховного Суду, представник позивача вказує на безумовну наявність порушеного права позивача на отримання пенсії у розмірі, визначеному Законом, що не визнається відповідачем та у разі відмови у відкритті провадження, залишиться незахищеним на рівні національного судочинства.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення процесуального строку на подання позову, суд доходить висновку про відсутність поважних причин пропуску строку та необґрунтованість з огляду на таке.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, що повинна неминуче настати.

Згідно із ч.1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Скаржнику недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; під час звернення до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поновленню належать лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 31.10.2023 №ФР 48458 про розмір грошового забезпечення за період з 01.01.2018 до 31.03.2019.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначає, що перерахунок пенсії на підставі довідки від 31.10.2023 №ФР 48458 має бути здійснений з 01.01.2018, а не з набранням 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18. Обставини щодо заявлених позовних вимог позивач обумовлює позицією Великої Палати Верховного суду у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19, проте з такими позовними вимогами позивач звернувся до суду лише 15.02.2024 (поштовий ідентифікатор 915), тобто не лише із значним пропуском строку звернення до адміністративного суду, але й з покликанням на нерелевантну до спірних правовідносин практику, позаяк ВПВС вирішував спір у справі № 520/2098/19 не до органу ПФУ, а до Харківського обласного військового комісаріату (ЄДРСР 104942716) щодо довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 1 березня 2018 року, відповідно до Постанови № 704 з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку № 45.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Отримання ж позивачем листа відповідача від 02.01.2024 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення 31.10.2023 №ФР 48458, що видана станом не на 01.01.2018, ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо (постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

Позивач звернувся до суду із цими позовним вимогами з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Зазначене представником позивача у позовній заяві обгрунтування щодо поновлення строку звернення до суду з цим позовом не містить обгрунтування поважних причин пропуску такого строку, у заяві не наведено обставин, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 123, 160, 161, 169, 241-243, 248, 256, 294 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України з обгрунтуванням змісту і характеру порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем; клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами на підтвердження інших причин поважності пропуску строку; формування вимог згідно статті 5 КАС України (формалізовані згідно з ч.1 та/або неформалізовані згідно з ч.2); докази на підтвердження протиправного втручання відповідача у яке саме право позивача.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА