Справа № 161/1484/24
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1484/24
Провадження № 2-а/161/63/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Рудської С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

25.01.2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 29.12.2023 року ст. інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради (далі Департамент) Табертом Д.В. було винесено постанову серії MVA № 2313112, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680 грн. Зі змісту даної постанови слідує, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності як власника транспортного засобу FIAT Panda, д.н.з. НОМЕР_1 , яким 28.12.2023 року о 10:56, за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, 42, здійснено зупинку на перехресті, чим створено перешкоду дорожньому руху, а відтак порушено вимоги п. 15.9 «г» ПДР України. Вважає оскаржувану постановою незаконною, оскільки належний йому автомобіль не знаходився на перехресті, а тому в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення. Крім того, внаслідок винесення оспорюваного рішення суб`єкта владних повноважень, таке було надісланим із порушенням вимог ст. 285 КУпАП. Враховуючи наведене, а також те, що оскаржувана постанова була отримана ним засобами поштового зв`язку лише 13.01.2024 року, просить суд поновити строк на подання даного позову, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження щодо нього за ознаками ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2024 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 36).

09.02.2024 року від представника відповідача надійшов на адресу суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень остання зазначає, що ОСОБА_1 було пропущено строк на оскарження постанови Департаменту серії MVA № 2313112 від 29.12.2023 року. У свою чергу, провадження у справі про порушення правил паркування проведено із повним дотримання норм матеріального та процесуального права. Під час здійснення фіксації правопорушення інспектором було достовірно встановлено факт недотримання особою, яка 28.12.2023 року о 10:56, за адресою: АДРЕСА_1 , керувала FIAT Panda, д.н.з. НОМЕР_1 , вимог п. 15.9 «г» ПДР України, а тому кваліфікація дій позивача є вірною. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 39-46).

19.02.2024 року представником позивача подано до суду відповідь на вищевказаний відзив. Свої доводи останній обгрунтовує тим, що в силу порушення відповідачем порядку повідомлення його довірителя про факт прийняття оскаржуваної постанови, останній був позбавлений можливості звернутися до суду із даним позовом в строки, встановлені ст. 289 КУпАП. У свою чергу, ОСОБА_1 своєчасно прибув на розгляд справи за викликом Департаменту, а також у нього відбиралися усні пояснення, однак розгляд справи за ч. 3 ст. 122 КУпАП у його присутності не відбувся. Наведені обставини, а також доводи, що викладені у позовній заяві, свідчать про незаконність оскаржуваної постанови (а.с. 65-67).

Зазначена вище відповідь на відзив Департаментом була отримана 16.02.2024 року (а.с. 69), проте ані у встановлені судом строки, ані на дату постановлення даного судового рішення, заперечення на відповідь на відзив від відповідача на адресу суду не надходила.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі поданих сторонами доказів, які наявні у матеріалах справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові та електронні докази, надані сторонами у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, постанови Департаменту серії MVA № 2313112, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП була винесена 29.12.2023 року.

Як вбачається з відомостей із офіційного веб-порталу АТ «Укрпошта», оскаржувана постанова була отримана позивачем засобами поштового зв`язку 13.01.2024 року (а.с. 20-21).

Вищевказана обставина стороною відповідача визнається та не оспорюється.

Статтею 289 КУпАП визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З даним адміністративним позовом позивач ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області через систему «Електронний суд» 22.01.2024 року.

Пропуск позивачем зазначеного строку відбувся з поважних причин, оскільки оскаржувана постанова не була йому вручена у день її винесення.

З огляду на наведене, суд вважає абсурдними доводи відповідача в частині не пред`явлення ОСОБА_1 позову протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Враховуючи зазначені обставини, суд визнає причини пропуску строку для звернення до суду з даним позовом поважними, та вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 пропущений ним процесуальний строк для оскарження постанови.

Судом встановлено, що 29.12.2023 року ст. інспектором (інспектором з паркування) Департаменту Табертом Д.В. було винесено постанову серії MVA № 2313112, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680 грн. (а.с. 57).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 28.12.2023 року о 10:56, за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, 42, особа, яке керувала транспортним засобом FIAT Panda, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, а саме: здійснила зупинку на перехресті та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила вимоги п. 15.9 «г» ПДР України.

Позивач ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як власника транспортного засобу FIAT Panda, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 15.9 «г» ПДР України визначено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за, зокрема, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Із наведеного слідує, що у розглядуваному випадку ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП виключно за наявності наступних факторів:

1) здійснення зупинки на перехресті з порушенням вимог п. 15.9 «г» ПДР України;

2) створення перешкоди дорожньому руху (як кваліфікуюча ознака).

Згідно п. 1.10 ПДР України: перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території; прилегла територія територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 інкриміновано порушення правил зупинки у м. Луцьк, вул. Кравчука, 42.

Однак, 28.12.2023 року о 10:56, транспортний засіб FIAT Panda, д.н.з. НОМЕР_1 , у розумінні ПДР України, не знаходився на перехресті, а був припаркований навпроти території прилягання до дороги виїзду з прилеглої території, а тому своїми діями ОСОБА_1 вимоги п. 15.9 «г» ПДР України не порушив (а.с. 70-73).

У свою чергу, за приписами п. 1.10 ПДР України: перешкода для руху нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Варто зауважити, що як ч. 1 ст. 122 КУпАП, так і ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки та стоянки.

Проте, у випадках, які підпадають під ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, кваліфікуючою ознакою такого діяння є саме наслідок у вигляді, зокрема, створення перешкоди дорожньому руху.

Всупереч зазначеному, стороною відповідача в ході розгляду справи не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 , 28.12.2023 року о 10:56, здійснивши зупинку (стоянку) транспортного засобу FIAT Panda, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Луцьку по вул. Кравчука, 42, створив перешкоди дорожньому руху, які призвели інших учасників дорожнього руху маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що в інспектора (інспектора з паркування) Департаменту Табертом Д.В. 29.12.2023 року не було будь-яких правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 680 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього події та складу інкримінованого правопорушення.

Виходячи із положень ст. 139 КАС України, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. ст. 247, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови ст. інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Таберта Д.В. серії MVA № 2313112 від 29.12.2023 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову ст. інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Таберта Д.В. серії MVA № 2313112 від 29.12.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 23 лютого 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська