Справа № 420/27184/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АІ БІ ДЖІ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «АІ БІ ДЖІ» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000551/2 від 25.08.2023 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що в поданих позивачем до митного оформлення документах містилися розбіжності та були відсутні всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від є підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

12 липня 2023 року між ТОВ «EURO PlyWood» (Республіка Казахстан) (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АІ БІ ДЖІ» (покупець) укладений контракт №1-2023Е, за умовами якого продавець продає, а покупець купляє фанеру клеєну марки ФК и ФСФ, ГОСТ 3916.1-2018, надалі товар (аркуші справи 18-22).

Відповідно до п. 2, 3 контракту №1-2023Е від 12.07.2023 року ціна на поставку товару встановлена в ЄВРО за 1м3 або доларах США на умові FСА м. Уральск, Казахстан (ІНКОТЕРМС 2010) або інші, які погоджуються сторонами додатково в специфікаціях контракту. Загальний об`єм контракту 5000 м3. Загальна сума контракту 5000000 доларів США.

Оплата за товар, що поставляється за цим контрактом проводиться по 100% попередній оплаті в Євро або в доларах США, банківським переказом на рахунок продавця.

З метою митного оформлення товару за контрактом №1-2023Е від 12.07.2023 року декларантом до «ВМО №2 м/п «Одеса-внутрішній» Одеської митниці подана митна декларація від 25.08.2023 року №23UA84U6 в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною контракту №1-2023Е від 12.07.2023 року та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, контракт №1-2023Е від 12.07.2023 року, пакувальний лист №5/1 від 03.08.2023 року, рахунок-фактуру (інвойс) №5/1 від 03.08.2023 року, автотранспортну накладну №5 від 07.08.2023 року, книжку мдп №ХС.85186133 від 08.08.2023 року, акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) №23UA62U2 від 25.08.2023 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 13.03.2018 року, № НОМЕР_2 від 30.08.2018 року, банківський платіжний документ, що стосується товару №36 від 01.08.2023 року, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару №1021 від 08.08.2023 року, №363 від 30.03.2023 року, №573 від 16.05.2023 року, №634 від 30.05.2023 року, №704 від 31.05.2023 року, №909 від 19.07.2023 року, рахунок-фактуру про надання експедиційних послуг від виконавця договору №7773 від 18.08.2023 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 18.08.2023 року, договір про надання послуг митного брокера №23-05/23/2 від 23.05.2023 року, договір про перевезення №01/05 від 01.05.2023 року, сертифікат про походження товару форми СТ-1 №КZUA310903270 від 07.08.2023 року, лист №23-08/23-1 від 23.08.2023 року, податкові накладні №139 від 29.03.2023 року, №176 від 31.05.2023 року, №39 від 08.08.2023 року, №76 від 15.05.2023 року, №76 від 18.07.2023 року, №79 від 30.05.2023 року.

Проте, за результатами розгляду декларації від 25.08.2023 року №23UA84U6 та доданих до неї документів, Одеською митницею складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA500500/2023/001126.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) в платіжний інструкції №36 від 01.08.2023 року вказана сума платежу 156301,18 дол. США з посиланням на зовнішньоекономічний договір від 12.07.2023 року №1-2023Е, згідно п. 2 контракту, сума складає 5000000 дол. США, а сума поставки згідно інвойса від 03.08.2023 року №5/1 складає 26099,86 дол. США, що унеможливлює розрахувати митну вартість даного товару; 2) надані видаткові накладні №363 від 30.03.2023 року, №573 від 16.05.2023 року, №634 від 30.05.2023 року, №704 від 31.05.2023 року оформлені раніше ніж складено зовнішньоекономічний договір (контракт) від 12.07.2023 року №1-2023Е; 3) надані податкові накладні №139, 176, 39, 76, 79 видані на подібний товар, оскільки не вказаний виробник, такі документи не мають інформативних даних.

З огляду на вищевикладене, декларанту запропоновано відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Позивач не погодився із правомірністю рішення Одеської митниці №UA500500/2023/000551/2 від 25.08.2023 року про коригування митної вартості товарів та звернувся до суду із цим позовом.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, дані пакувального листа відповідають даним інвойсу щодо ціни, кількості товару, тощо.

Щодо зазначення відповідача про те, що в платіжний інструкції №36 від 01.08.2023 року вказана сума платежу 156301,18 дол. США з посиланням на зовнішньоекономічний договір від 12.07.2023 року №1-2023Е, згідно п. 2 контракту, сума складає 5000000 дол. США, а сума поставки згідно інвойса від 03.08.2023 року №5/1 складає 26099,86 дол. США, що унеможливлює розрахувати митну вартість даного товару суд зазначає наступне.

Так, до митної декларації було надано банківський платіжний документ №36 від 01.08.2023 року на суму 156301,18 доларів США та лист пояснення №23-08/23-1 від 23.08.2023 року в якому вказано, що призначенням платежу для платіжного доручення №36 від 01.08.2023 року є інвойси для передоплати №1/1 від 13.07.2023 року, №2/1 від 13.07.2023 року, №3/1 від 13.07.2023 року, №4/1 від 13.07.2023 року, №5/1 від 13.07.2023 року, №6/1 від 13.07.2023 року.

Твердження відповідача відносно того, що не можливо розрахувати митну вартість даного товару оскільки згідно пункту 2 контракту, сума складає 5000000 дол. США, а сума поставки згідно інвойсу від 03.08.2023 року №5/1 складає 26099,86 дол. США не відповідає дійсності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Відповідно до умов п.2 контракту від 12.07.2023 року № 1-2023Е загальна вартість товару визначена 5000000 доларів США, а загальний об`єм товару згідно контракту складає 5000 метрів кубічних. Згідно Розділу 4. Контракту «Умови поставки» Товар поставляється узгодженими партіями. На кожну партію надається рахунок-проформа для передоплати, в якому вказується найменування товару, його кількість, об`єм товару в метрах кубічних, ціна за 1 метр кубічний та загальна сума для передоплати. Після проведення передоплати за партію товару продавець поставляє товар згідно рахунку-фактури інвойсу, в якому вказується найменування товару, його кількість, об`єм товару в метрах кубічних, ціна за 1 метр куничний та загальна сума, а також умови поставки товару.

Умовами контракту передбачено передоплату за товар перед його поставкою і позивачем надано доказ на підтвердження передоплати.

Додатково позивачем було надано прайс-лист продавця від 12.07.2023 року з цінами на товар для підтвердження вартості поставленого товару.

Таким чином, відповідно до наданих до митної декларації рахунку-фактури інвойсу №5/1 від 03.08.2023 року, прайс - листа від 12.07.2023 року, довідки про транспортні витрати від 18.08.2023 року цілком можливо розрахувати митну вартість товару поставляємого на умовах FСА Уральск.

Щодо зазначення митного органу про те, що надані видаткові накладні №363 від 30.03.2023 року, №573 від 16.05.2023 року, №634 від 30.05.2023 року, №704 від 31.05.2023 року оформлені раніше ніж складено зовнішньоекономічний договір (контракт) від 12.07.2023 року №1-2023Е та надані податкові накладні №139, 176, 39, 76, 79 видані на подібний товар, оскільки не вказаний виробник, такі документи не мають інформативних даних суд зазначає наступне.

В поясненнях від 25.08.2023 року №25-08-2023 позивач зазначив, що зазначені податкові та видаткові накладні не стосуються контракту №1-2023Е від 12.07.2023 року, але вони пов`язані з ідентичним товаром, що імпортувався компанією Товариство з обмеженою відповідальністю «АІ БІ ДЖІ» раніше, і можуть бути використані для підтвердження митної вартості.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідають переліку документів, встановлених ч. 2 ст. 53 МК України та не містять розбіжностей.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АІ БІ ДЖІ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АІ БІ ДЖІ» (вул. Є. Коновальца, буд. 29, м. Київ, 01133, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000551/2 від 25.08.2023 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000551/2 від 25.08.2023 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІ БІ ДЖІ» (вул. Є. Коновальца, буд. 29, м. Київ, 01133, ) сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА