Справа № 160/26210/23
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/26210/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Олефіренко Н.А., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 р. (суддя Ільков В.В.), по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

11.10.2023 р. позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, де просила:

-визнати протиправною відмову ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документу про припинення громадянства російської федерації;

-зобов`язати ГУ ДМС України у Дніпропетровській області прийняти у ОСОБА_1 подану нею 11.09.2023 р. декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документу про припинення громадянства російської федерації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2923 р.адміністративний позов задоволений частково.

Визнати протиправними дії ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті декларацій ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства замість документу про припинення громадянства російської федерації.

Зобов`язане ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 11.09.2023 р. про прий няття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення, а в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення суду, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції не з`ясовані обставини справи та вказане рішення винесено з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, де просила рішення суду змінити та резолютивну частину викласти в такій редакції:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ГУДМС України у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства замість документу про припинення громадянства російської федерації;

Зобов`язати ГУ ДМС України у Дніпропетровській області прийняти декларацію ОСОБА_1 від 11.09.2023 р. замість документу про припинення громадянства російської федерації.

Стягнути з ГУ ДМС України у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору на суму 1073,60 грн.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції застосовано неефективний спосіб захисту порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, та вислухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача та задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася на території України в місті Дніпропетровськ, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 31.08.1974 р.

Судом встановлено, що на підтвердження набуття громадянства України позивач надала суду довідку про реєстрацію громадянином України № 947/20 від 16.10.2020 р., тимчасове посвідчення громадянина України НОМЕР_2 від 25.01.2021 р. з терміном дії 07.10.2022 р.

Отже позивач зобов`язалася протягом 2 років припинити громадянство Російської Федерації згідно Закону України «Про громадянство України» та надати документи на підтвердження припинення громадянства Російської Федерації. Тому позивач має припинити громадянство російської федерації до 07.10.2022 р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач спочатку зверталася до Генерального консульства Російської Федерації в м. Харкові із заявою про вихід з громадянства Російської Федерації, на що консульством надано довідку від 24.01.2022 р., але рішення по суті не було прийняте.

Крім того, позивач зверталася до міністерства закордонних справ Російської Федерації для отримання інформації щодо результатів розгляду заяви позивача, але рішення по суті так і не було прийняте, оскільки 23.02.2022 р. посольство Російської Федерації припинило роботу в Україні, а 24.02.2022 р. Російська Федерація почала війну проти України, в зв`язку з чим діяльність російських закордонних установ в Україні зупинена на невизначений строк, в зв`язку з чим заява позивача до цього часу не розглянута.

Враховуючи вищевикладене, позивач не змогла надати документ про припинення громадянства.

Відповіддю від 14.09.2023 р. ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що станом на 14.09.2023 р. позивачем не виконано зобов`язання та не надано документ про припинення громадянства Російської Федерації, в зв`язку з чим у нього відсутні підстави для прийняття декларації позивача про відмову від іноземного громадянства від 11.09.2023 р.

Зважаючи на те, що видача паспортів є прямою функцією ДМС України та ГУ ДМС в Дніпропетровській області, тобто відповідачі мають виключну компетенцію зі спірного питання, а суд не може втручатись у такі дії, проте наявність дискреційних повноважень не звільняють їх від обов`язку відновити права та інтереси позивача, порушені неправомірними рішеннями, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним та допустимим захистом прав позивача є зобов`язання ГУ ДМС в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо видачі паспорту громадянина України, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Суд визнає такий висновок не обґрунтованим, з огляду на наступне.

Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що «особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Статтею 1 Закону України «Про громадянство України» визначено, що декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Згідно пояснень відповідача встановлено, що даний перелік "незалежних від особи причин" є вичерпним, а тому правові підстави для прийняття від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства відсутні, а неподання позивачем до міграційної служби документів, які засвідчують факт звернення до компетентного органу російської федерації з клопотанням про припинення громадянства цієї держави, унеможливлює подання декларації про відмову від іноземного громадянства до міграційної служби України.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3) та до цього часу дія воєнного стану продовжена відповідними Указами Президента України.

Крім того, встановлено, що у зв`язку зі збройною агресією та масованим вторгненням збройних сил РФ в Україну 24.02.2022 р. офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією, а тому посольства та консульства РФ в Україні припинили свою діяльність.

Визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), адже як в законодавстві України, так і в законодавстві РФ відсутнє правове регулювання процедури припинення громадянства (підданства) за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між відповідними державами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що відмова відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документу про припинення громадянства російської федерації є протиправною, однак, обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав та законних інтересів позивача не є ефективним, адже в своєму листі відповідач чітко вказав, що підстави для прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства визначені Законом України "Про громадянство України" та є вичерпними.

Таким чином, відповідач розглядаючи подану позивачем заяву по суті дійде висновку, що правові підстави для прийняття декларації відсутні.

Суд під час розгляду справи констатував поважність причин неотримання позивачем документу про припинення іноземного громадянства (підданства) та протиправність відмови міграційної служби в прийнятті декларації про відмову від громадянства РФ, відтак належним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача прийняти відповідну декларацію.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 315,317,321,322,325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 р. скасувати в частині відмови в задоволенні позову та зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 11.09.2023 про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення.

Позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти подану 11.09.2023 ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко

суддя А.В. Суховаров