Справа № 260/515/24
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2024 року м. Ужгород№ 260/515/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Куля Т.Т.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача не з`явився,

представників відповідача Белякова М.І. та Микульці Н.І.,

представника третьої особи Кривки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шандора Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2024 року Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) в особі представника - Савула Івана Івановича (далі представник позивача) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_1 (далі третя особа), якою просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.І. про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2024 року ВП №73725561.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 січня 2024 року до Військової частини НОМЕР_1 від Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла постанова від 04 січня 2024 року у виконавчому провадженні ВП № 73725561 про відкриття виконавчого провадження. Зі змісту постанови вбачається, що Старшим державним виконавцем Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.І., розглянуто заяву ОСОБА_1 у зв`язку з необхідністю зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорти від 24 березня 2023 року та 19 травня 2023 року, військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби. Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що територією на, яку поширюються функції Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є адміністративні межі Ужгородського району Закарпатської області. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан. Військова частина НОМЕР_1 з перших днів свого створення виконує бойові завдання на різних ділянках лінії зіткнення з ворогом і на території Ужгородського району і Закарпатської області не перебуває. Майно, що належить військовій частині НОМЕР_1 на території Ужгородського району не знаходиться, а отже Відповідач порушив вимоги частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся з даним позовом до суду.

07 лютого 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі, призначено судове засідання, витребувано від відповідача матеріали виконавчого провадження ВП № 73725561 та запропоновано останньому надати суду відзив на позовну заяву.

16 лютого 2024 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшли матеріали виконавчого провадження ВП № 73725561 та письмовий відзив на позовну заяву від відповідача, згідно змісту якого вбачається, що останній заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

19 лютого 2024 року на адресу суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення з приводу позову, згідно яких вбачається, що останній заперечує проти позовних вимог вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладення розгляду справи від останнього не надходила.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували з мотивів наведених у письмовому відзиві та просили суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи у судовому засіданні також заперечував проти позовних вимог, з мотивів наведених у письмових поясненнях, просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Відповідно до статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно пункту 3 частини другої статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами виконавчого провадження ВП № 73725561, що 04 січня 2024 року на виконання до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов виконавчий лист № 260/6269/23 виданий 20 грудня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом про: «зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорти від 24 березня 2023 та 19 травня 2023 року, військовослужбовця - ОСОБА_1 про звільнення з військової служби у запас за сімейними обставинами відповідно до пп. г. п. 2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (військовослужбовці, які самостійно виховують дитину віком до 18 років), з врахуванням висновків суду».

Відомості по виконавчому провадженні занесені до Автоматизованої системи виконавчого провадження за № 73725561.

Так, 04 січня 2024 року державним виконавцем керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої згідно статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованою кореспонденцією направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Заходи примусового виконання рішень визначені статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.

Частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа має винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувану та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

При цьому варто зауважити, що Законом України «Про виконавче провадження» не визначено такого терміну як «місце відкриття виконавчого провадження». Разом з цим, статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання щодо місця виконання.

Так, частиною першою цієї статті Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно реквізитів вищезазначеного виконавчого листа боржником виступає Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 відтак доводи скаржника про те, що вищезазначена військова частина не перебуває в Ужгородському районі є хибними.

Окрім того, згідно з практикою Верховного Суду за висновками судів попередніх інстанцій, викладеною в ухвалі від 25 січня 2019 року у справі № 511/1342/17 встановлено, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов`язку щодо перевірки місцезнаходження боржника зазначеного у виконавчому документі.

Постанова Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 04 січня 2024 року у ВП № 73725561 є законною, прийнятою з дотриманням вимог та норм законодавства, що регулюють процес примусового виконання рішення суду, виходячи з наступних підстав.

Позивач у позові сам визнає факт того, що юридичною адресою, у тому числі пунктом постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 є: АДРЕСА_2 , тобто, як сам вказує позивач у позові, адміністративна межа Ужгородського району Закарпатської області.

Доводи представника позивача стосовно того, що майно не знаходиться в територіальних межах, на яку поширюються функції Військової частини НОМЕР_1 є абсолютно безпідставними та надуманими, оскільки дана військова частина знаходиться в межах Ужгородського району Закарпатської області, зокрема пункт її постійної дислокації, а посилання позивача, що майно не знаходиться на території району жодним чином не підтверджені та носять формальний характер.

Стаття 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює місце виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження належить стягувачу, у тому числі за місцем вчинення таких дій, а у даному випадку, оскільки сам позивач не оспорює факт місцезнаходження (постійної дислокації) Військової частини НОМЕР_1 за адресою вказаною у позові (місце вчинення дій, саме за адресою: АДРЕСА_2 , і подавалися та реєструвалися рапорти на звільнення з військової служби третьою особою - ОСОБА_1 , що власне і встановлено рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі № 260/6269/23, яке набрало законної сили 20 листопада 2023 року, відтак стягувачем правомірно пред`явлено виконавчий лист до виконання до Ужгородського відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області, а відповідачем правомірно відкрито виконавче провадження.

Виходячи з викладеного, постанова про відкриття виконавчого провадження від 04 січня 2024 року ВП № 73725561 прийнята старшим державним виконавцем Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Ніколєттою Іванівною в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а відтак позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування вищевказаної постанови від 04 січня 2024 року у виконавчому провадженні № 73725561 - не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши вищенаведені обставини справи крізь призму законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 242-246, 287 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шандора Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець