Справа № 380/4734/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/4734/23 пров. № А/857/22305/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Слободян І.М.

за участю представників:

позивача Медвідь В.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року (головуючий суддя Крутько О.В., м.Львів, проголошено 10:55:12) у справі № 380/4734/23 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, третя особа - Трускавецька міська рада Львівської області про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

14.03.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, в якому просив визнати протиправним та скасувати припис Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації за №16-2222/0/2-22 від 22.09.2022.

Позов обгрунтовує тим, що він є законним власником будівлі АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці загальною площею - 0,1602, кадастровий номер :01:011:0029 та власником зазначеної земельної ділянки. Позивачем, як замовником та власником об`єкта будівництва, відповідно до норм чинного законодавства України, отримано вихідні дані; розроблено, затверджено проектну документацію та проведено її експертизу; отримано дозвіл на початок виконання будівельних робіт на об`єкті: «Нове будівництво готелю по АДРЕСА_1 ». Позивач покликається на відповіді МКІП від 19.01.2023 року за № 08/35/8-23 та від 02.02.2023 року за № 08/35/17-23 та зазначає, що будівля по вул. Шевченка, 15 у м. Трускавець Львівської області - Вілла «Ягуся» - XIX ст. - охоронний номер 537 - м, не занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а подання від Львівської обласної ради щодо занесення зазначеної будівлі до Державного реєстру нерухомих пам`яток України не надходило. Крім того, позивач звертає увагу, що із відповідей ЛОДА, МКІП та Дрогобицького МЕТІ та ЕО на адвокатські запити вбачається, що відсутні будь - які письмові докази складання на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: Львівська обл., м. Трускавець, вул. Т.Шевченка, 15, передбаченої законодавством облікової документації (паспорт пам`ятки архітектури місцевого значення, тощо), яка повинна включати повний перелік наведених документів, а також відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт фіксації та визначення історичної, наукової, художньої або іншої культурної цінності цього об`єкту, а отже, вбачається недотримання процедури та не включення вказаного об`єкту до переліку пам`яток архітектури місцевого значення Львівської області. Позивач зазначає, що огляд містобудівної ситуації за адресою: АДРЕСА_1 , проводився без повідомлення та відома власника земельної ділянки та замовника будівництва - гр. ОСОБА_2 , у відсутності позивача або ж його уповноваженого представника. Натомість про проведення такого огляду позивач дізнався лише 04.10.2022 року після отримання оскаржуваного припису засобами поштового зв`язку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації за №16-2222/0/2-22 від 22.09.2022.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що на виконання вимог статті 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини», за результатами проведеного працівниками Управління охорони об`єктів культурної спадщини Департаменту та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації візуального обстеження містобудівної ситуації за адресою: АДРЕСА_1 , замовнику будівництва було надіслано припис від 22.09.2022 №16-2222/0/2-22 про припинення проведення будівельних робіт на об`єкті: «Нове будівництво готелю по АДРЕСА_1 », що ведеться в межах території пам`ятки архітектури місцевого значення - Вілла «Ягуся» XIX ст. - охоронний № 537-м (внесена до переліку пам`яток архітектури рішенням Львівського облвиконкому № 130 від 26.02.1980), розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький район, м. Трускавець, вул. Т. Шевченка, 15. В результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка на АДРЕСА_2 знаходиться фактично в межах території пам`ятки архітектури місцевого значення Вілла «Ягуся», XIX ст. - охоронний № 537-м, що внесена до переліку пам`яток архітектури рішенням Львівського облвиконкому № 130 від 26.02.80 і розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер ділянки :01:011:0029). На земельній ділянці на АДРЕСА_1 зафіксовано облаштування будівельного майданчика: поблизу існуючої будівлі вілли XIX ст., розташований баштовий кран, ведеться влаштування фундаментів та стін першого поверху будинку з монолітного бетону із застосуванням опалубки та збірних конструкцій, порушений благоустрій та демонтовано частину ділянки огорожі пам`ятки. Будівельні конструкції об`єкта нового будівництва влаштовуються впритул до пам`ятки архітектури Вілла «Ягуся», на території пам`ятки заскладовані будівельні матеріали та допоміжні конструкції. На момент проведення обстеження на об`єкті будівництва проводились будівельні роботи: працювали робітники, працювала будівельна техніка. Відстань від будівельного майданчика до прилеглої житлової забудови за адресою 6 АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 становить не більше 5,0 м. Розвантаження будівельного розчину ведеться з прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_3 . Стріла баштового крану під час робіт проходить над дахом житлового будинку на АДРЕСА_3 . Візуальним обстеженням встановлено, що будівництво ведеться фактично на території пам`ятки архітектури місцевого значення XIX ст. Вілла «Ягуся», охоронний Ms 537-м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Будинок, що будується, примикає безпосередньо до пам`ятки архітектури, а отже будівництво має безпосередній вплив на стан пам`ятки та призведе до зміни її архітектури. Апелянт вважає оскаржуваний припис правомірним. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

04.01.2024 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Крім того представник позивача, зазначає, що навіть якщо б будинок АДРЕСА_1 і було у встановленому законом порядку внесено у Реєстр пам`яток архітектури місцевого значення згідно рішення Львівської обласної Ради народних депутатів від 26.02.1980 року за № 130, останній станом на 16.08.2019 року (дата придбання земельної ділянки та будинку гр. ОСОБА_2 ) повністю втратив будь-які ознаки своєї автентичності (висновок експерта № 10 від 12.06.2023 року) в результаті реконструкцій проведених у 1986 та 2005 роках, ще до набуття права власності на вказані об`єкти позивачем. Вважає, що припис Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 22.09.2022 № 16-2222/0/2-22 винесено необгрунтовано та неправомірно, а тому рішення суду ухвалено на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача заперечує доводи апеляційної скарги. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

16.08.2019 року між гр. ОСОБА_3 з однієї сторони, та гр. ОСОБА_2 з другої сторони підписано договір купівлі - продажу будівлі, а саме - будівлі АДРЕСА_1 , розташованій на земельній ділянці загальною площею - 0,1602 га., кадастровий номер :01:011:0029 (п. 1.2. Договору), що підтверджується копією відповідного договору купівлі - продажу від 16.08.2019 року за № 833.

Право власності гр. ОСОБА_2 на нежитлове приміщення (РНОНМ: 115) АДРЕСА_1 , підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.08.2019 року за № 177837646.

16.08.2019 року між гр. ОСОБА_3 з однієї сторони, та гр. ОСОБА_2 з другої сторони, підписано договір купівлі - продажу земельної ділянки, яка згідно п. 1.2. Договору має наступні характеристики: загальна площа 0,1602 га., кадастровий номер земельної ділянки - :01:011:0029, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення (03.08) для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, що підтверджується копією відповідного договору купівлі - продажу земельної ділянки від 16.08.2019 року за № 834.

Право власності гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку (РНОНМ: 115) загальною площею 0,1602 га., кадастровий номер :01:011:0029, підтверджується витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.08.2019 року за № 177838781.

27.02.2020 наказом Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради за № 7 затверджено Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: Нове будівництво готелю, АДРЕСА_1 , згідно додатку № 1 до цього Наказу.

Згідно із абз. 3 ч. 3 Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва - Нове будівництво готелю по АДРЕСА_1 , які затверджені наказом № 7 від 27.02.2020 року, цільове та функціональне призначення земельної ділянки відповідає затвердженій містобудівній документації «План зонування території міста Трускавця (зонінг)», затвердженого рішенням Трускавецької міської ради № 693 від 12.10.2017.

07.10.2020 ДП «Західний експертно - технічний центр держпраці» надав Експертний звіт (позитивний) за № 714.5408.20/6019 щодо розгляду проектної документації на будівництво в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва за робочим проектом «Нове будівництво готелю АДРЕСА_1 ».

14.12.2020 Відділом ДАБК Трускавецької міської ради зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ЛВ11, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

28.12.2022 Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області підготовлено Експертну оцінку щодо розгляду генерального плану об`єкта будівництва «Нове будівництво готелю вул. Т.Шевченка, 15А м. Трускавець Львівської області» в частині дотримання протипожежних відстаней до існуючої забудови, відповідно до якої проект «Нове будівництво готелю АДРЕСА_1 » в частині дотримання протипожежних відстаней, відповідає ДБН Б.2.2-12:2019.

Працівниками Управління охорони об`єктів культурної спадщини Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації 02.09.2022 проведено візуальне обстеження містобудівної ситуації за адресою: Львівська обл., Дрогобицький район, м. Трускавець, вул. Т.Шевченка, 15-А.

За результатами обстеження складено акт візуального обстеження містобудівної ситуації на вул. Т.Шевченка, 15-А у м. Трускавці Дрогобицького району Львівської області від 02.09.2022. Згідно акту, при проведенні обстеження встановлено, що земельна ділянка на вул. Т. Шевченка, 15-А у м. Трускавці знаходиться фактично в межах території пам`ятки архітектури місцевого значення Вілла «Ягуся», XIX ст. - охоронний № 537-м, що внесена до переліку пам`яток архітектури рішенням Львівського облвиконкому № 130 від 26.02.80 і розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький район, м. Трускавець, вул. Т.Шевченка, 15 (кадастровий номер ділянки :01:011:0029). На земельній ділянці на вул. Т.Шевченка, 15 зафіксовано облаштування будівельного майданчика: поблизу існуючої будівлі Вілли XIX ст. розташований баштовий кран, ведеться влаштування фундаментів та стін першого поверху будинку з монолітного бетону із застосуванням опалубки та збірних конструкцій, порушений благоустрій та демонтовано частину ділянки огорожі пам`ятки. Будівельні конструкції об`єкта нового будівництва влаштовуються впритул до пам`ятки архітектури Вілла «Ягуся», на території пам`ятки заскладовані будівельні матеріали та допоміжні конструкції. На момент проведення обстеження на об`єкті будівництва проводились будівельні роботи: працювали робітники, працювала будівельна техніка. Відстань від будівельного майданчика до прилеглої житлової забудови за адресою вул. Шевченка, 17А та вул. Бортнянського, 1 становить не більше 5,0 м. Розвантаження будівельного розчину ведеться з прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_3 . Стріла баштового крану під час робіт проходить над дахом житлового будинку на АДРЕСА_3 . Будинок, що будується, примикає безпосередньо до пам`ятки архітектури, а отже, будівництво має безпосередній вплив на стан пам`ятки та призведе до зміни її архітектури.

Департаментом архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, покликаючись на визначені у п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» повноваження, внесено гр. ОСОБА_2 припис від 22.09.2022 №16-2222/0/2-22 про припинення проведення будівельних робіт на об`єкті: «Нове будівництво готелю по АДРЕСА_1 », що ведеться в межах території пам`ятки архітектури місцевого значення Вілла «Ягуся» XIX ст. - охоронний № 537-м (включена до переліку пам`яток архітектури рішенням Львівського облвиконкому № 130 від 26.02.1980), розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький район, м. Трускавець, вул. Т. Шевченка, 15. Згідно припису, будівельні роботи на об`єкті: «Нове будівництво готелю по АДРЕСА_1 » ведуться в межах території пам`ятки архітектури місцевого значення Вілла «Ягуся», XTX ст. - охоронний № 537-м з порушенням вимог ч. 2 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», без відповідних погоджень та дозволів органу охорони культурної спадщини.

Не погодившись з приписом відповідача, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що припис Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 22.09.2022 № 16-2222/0/2-22 винесено необґрунтовано та неправомірно.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з статтею 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Відповідно до преамбули Закону України «Про охорону культурної спадщини» (Закон № 1805-III) цей Закон регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Згідно з статтею 1 вказаного Закону охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; предмет охорони об`єкта культурної спадщини - характерна властивість об`єкта культурної спадщини, що становить його історико-культурну цінність, на підставі якої цей об`єкт визнається пам`яткою.

Відповідно до п.п. 1, 6, 14 ч.1 ст. 6 Закону 1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: 1) здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; 6) забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; 14) видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них.

Згідно з ст. 30 цього Закону органи охорони культурної спадщини зобов`язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам`ятці або порушує законодавство, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини. Приписи органів охорони культурної спадщини є обов`язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Таким чином, під час здійснення охорони культурної спадщини уповноважені органи державної влади керуються у своїй діяльності приписами спеціального закону, а саме - Закону України «Про охорону культурної спадщини», зокрема, якщо предметом охоронних заходів є забезпечення збереження об`єкта культурної спадщини.

Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації від 04.09.2020 року за № 745/0/5-20 затверджено Положення про департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації (Положення).

Відповідно до п. 1.3. Положення Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Львівській області, печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, власні бланки.

Пунктом 2.8. розділу 2 Положення передбачено, що основними завданнями Департаменту є здійснення контролю за виконанням Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших нормативно - правових актів про охорону культурної спадщини та території області.

Відповідно до розділу 3 Положення, Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень виконує такі завдання: п. 3.16. надає дозволи на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення (крім пам`яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини; п. 3.17. видає розпорядження та приписи щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях і в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм і проектів, передбачених чинним законодавством України у сфері охорони культурної спадщини дозволів, або з відхиленням від них.

Колегія суддів вказує, що підставою для винесення оскаржуваного припису було встановлення під час візуального обстеження містобудівної ситуації проведення будівельних робіт на об`єкті: «Нове будівництво готелю по вул. Т. Шевченка, 15-А в м. Трускавець Львівської області в межах території пам`ятки архітектури місцевого значення Вілла «Ягуся» XIX ст. - охоронний № 537-м. При прийнятті припису відповідач виходив з того, що Вілла «Ягуся» XIX ст. - охоронний № 537-м, яка розташована за адресою Львівська обл., Дрогобицький район, м. Трускавець, вул. Т. Шевченка, 15 внесена до переліку пам`яток архітектури рішенням Львівського облвиконкому № 130 від 26.02.1980.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія рішення Львівського облвиконкому № 130 від 26.02.1980. Згідно пункту 1 зазначеного рішення від 26.02.1980 року за № 130 вирішено: погодити перелік споруд Львівської області, що мають визначну наукову, історичну, містобудівну і художню цінність, рекомендованих Держбудом УРСР для включення в списки пам`яток архітектури УРСР, що охороняються державою, і просити Раду Міністрів УРСР затвердити ці списки згідно з додатком. У переліку додатку до рішення зазначена у тому числі - Вілла ХІХ ст. за адресою вул. Шевченка,15 м. Трускавець.

Державний архів Львівської області листом від 21.02.2023 року за № 32-22/0/23 повідомив відповідача про те, що у документах Львівської обласної ради та її виконавчого комітету за 1980 - 1981 роки відомостей про затвердження Радою Міністрів УРСР переліку споруд, що мають значну наукову, історичну, містобудівельну і художню цінність згідно рішення Львівського облвиконкому від 26.02.1980 року за № 130 не виявлено.

Згідно відповіді Державного архіву Львівської області 14.12.2022 року за № 3059/01-22.01 супроводжуючі документи, які стали підставою для прийняття рішення Львівської обласної Ради народних депутатів від 26.02.1980 року за № 130 та облікова карта на пам`ятку архітектури місцевого значення Вілла «Ягуся» за адресою: м. Трускавець, вул. Шевченка, 15 на зберігання у Державний архів Львівської області не надходили.

Згідно відповіді КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 07.02.2023 року № 2147 в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Трускавець, вул. Т. Шевченка, 15 не міститься жодних документів про включення даного об`єкту до переліку пам`яток архітектури місцевого значення або будь - яких інших рівнів.

Відповідно до відповіді Міністерства культури та інформаційної політики України (далі МКІП) (лист від 19.01.2023 за № 08/35/8-23) станом на 05.01.2023 року будівля по вул. Шевченка, 15 у м. Трускавець Львівської області - Вілла «Ягуся», XIX ст., охоронний № 537-м не занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, але перебуває на обліку як пам`ятка архітектури місцевого значення (згідно рішення Львівської обласної ради від 26.02.1980 року № 130) і відповідно до абзацу 6 ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», є пам`яткою. Разом з тим, вказано, що інформація про затвердження Радою Міністрів УРСР списків споруд Львівської області, що мають визначну наукову, історичну, містобудівну і художню цінність згідно рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 26.02.1980 р № 130 у МКІП відсутня.

Згідно із абзацу 6 ст. 1 Закону № 1805-ІІІ пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключения) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Тобто, абзац 6 ст. 1 Закону № 1805-ІІІ, визначає два випадки визначення об`єкта пам`яткою культурної спадщини: об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключения) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Щодо занесення об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону № 1805-ІІІ до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить: ведення Державного реєстру нерухомих пам`яток України, здійснення координації та контролю за паспортизацією нерухомих об`єктів культурної спадщини; занесення об`єктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього щодо пам`яток місцевого значення; забезпечення публікації Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення до нього змін.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону № 1805-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, забезпечує публікацію Реєстру та внесених до нього змін у спеціалізованому періодичному виданні та на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 1805-ІІІ об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, виходячи з норм Закону України «Про охорону культурної спадщини» правовий статус та режим пам`ятки, відповідно, виникає та поширюється на об`єкт з моменту внесення його до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Аналогічна правова позиція щодо набуття правового статусу пам`ятки із занесенням до Реєстру викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі 916/2066/15, в якій зазначено, що виходячи зі змісту статті 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт нерухомого майна набуває правового статусу пам`ятки тільки із занесенням до Реєстру нерухомих пам`яток України за категоріями національного та місцевого значення, а також у постанові Верховного Суду України від 09.09.2014 року по справі № 5011-48/950-2012 (3-66гс14).

Згідно відповіді МКІП від 19.01.2023 року за № 08/35/8-23 та від 02.02.2023 року за № 08/35/17-23, будівля по вул. Шевченка, 15 ум. Трускавець Львівської області - Вілла «Ягуся» - XIX ст. - охоронний номер 537 - м, не занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також подання від Львівської обласної ради щодо занесення зазначеної будівлі до Державного реєстру нерухомих пам`яток України не надходило.

Щодо взяття об`єкту культурної спадщини на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 16 Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» за № 3600-ІХ від 13.07.1978 року встановлено, що пам`ятки історії та культури, незалежно від того, в чиїй власності вони перебувають, підлягають державному облікові.

Відповідно до Закону СРСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» державний облік пам`яток історії та культури здійснювався в порядку, який визначається Радою Міністрів СРСР.

На підставі Закону СРСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» та «Положення про охорону та використання пам`яток історії та культури», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 16.09.1982 року № 865, наказом Міністерства культури СРСР від 13.05.1986 року було затверджено Інструкцію про порядок обліку, забезпечення схоронності, утримання, використання та реставрації нерухомих пам`яток історії та культури.

Відповідно до пункту 13 Положення про охорону та використання пам`яток історії та культури, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 16.09.1982 року № 865, державний облік пам`яток історії та культури включає виявлення та обстеження пам`яток, визначення їх історичної, наукової, художньої або іншої культурної цінності, фіксацію та вивчення, складання облікових документів, ведення державних переліків нерухомих пам`яток.

Порядок державного обліку пам`яток історії та культури і форми облікових документів встановлюються Міністерством культури СРСР або Головним архівним управлінням при Раді Міністрів СРСР в залежності від виду пам`яток.

Пунктами 3.3, 9, 20 Інструкції про порядок обліку, забезпечення схоронності, утримання, використання та реставрації нерухомих пам`яток історії та культури, затвердженої наказом Міністерства культури СРСР від 13.05.1986 року № 203, встановлено порядок, за яким об`єкт, що становить історичну, наукову, художню або іншу культурну цінність, визнається пам`яткою історії та культури шляхом включення його у відповідний державний перелік нерухомих пам`яток історії та культури в залежності від виду та категорії охорони пам`ятки.

Приналежність нерухомої пам`ятки історії та культури до відповідного виду та категорії визначається при складанні документів державного обліку пам`яток та встановлюється при затвердженні відповідного державного переліку нерухомих пам`яток історії та культури. Державний облік пам`яток історії та культури включає: виявлення, дослідження пам`яток, визначення їх історичної, наукової, художньої або іншої культурної цінності, фіксацію та вивчення, складання облікової документації, ведення державних переліків нерухомих пам`яток.

Відповідно до пунктів 10, 15, 16 Інструкції про порядок обліку, забезпечення схоронності, утримання, використання та реставрації нерухомих пам`яток історії та культури, затвердженої наказом Міністерства культури СРСР від 13.05.1986 року № 203, на кожну нерухому пам`ятку та щойно виявлений об`єкт, що становить історичну, наукову, художню або іншу культурну цінність, складається облікова картка, що містить відомості про місцезнаходження, датування, характер сучасного використання, ступінь збереження пам`ятки або щойно виявленого об`єкту, наявність наукової документації, місце її зберігання, короткий опис та ілюстративний матеріал (за формою, встановленою у додатку №3), На кожну нерухому пам`ятку складається паспорт, який є обліковим документом, що містить суму наукових відомостей і фактичних даних, що характеризують історію пам`ятки і її сучасний стан, місцезнаходження в навколишньому середовищі, оцінку історичного, наукового, художнього або іншого культурного значення, відомості про її територію, пов`язані з нею споруди, сади, парки, перебуваючі в ній твори мистецтва, предмети, що становлять культурну цінність, про зони охорони, а також про основні історико-архітектурні та бібліографічні матеріали. В паспорті зазначається категорія охорони та вид пам`ятки з посиланням на затверджуючий документ (за формою, встановленою у додатку №4), Документи державного обліку пам`яток історії та культури, в тому числі виключених з державних переліків пам`яток, підлягають обов`язковому постійному зберіганню у відповідних центрах наукової документації державних органів охорони пам`яток (додаток №1), Додатком 1 до вказаної Інструкції встановлено перелік обов`язкової документації, що супроводжує державний облік пам`яток, яка складається в кількох екземплярах та підлягає зберіганню в державних органах охорони пам`яток історії та культури; у цьому переліку серед іншого зазначено: оригінал та копії державних переліків нерухомих пам`яток історії та культури місцевого значення, облікові картки пам`яток, паспорти пам`яток, картки негативних фондів, картки обмірних фондів, бібліографія, охоронно-орендні договори, охоронні договори та охоронні зобов`язання, акти технічного стану пам`яток, інвентарні описи цінних фрагментів фасадів та інтер`єрів пам`яток, карти-схеми розташування пам`яток, історико-архітектурні опорні плани, плани зон охорони, фотодокументація, обмірні креслення, графічні замальовки, акварелі, наукові звіти про проведення дослідних і ремонтно-реставраційних робіт на пам`ятках.

Отже, законодавством Української РСР було регламентовано чітку і послідовну процедуру включення об`єкту до державного переліку нерухомих пам`яток історії та культури, яка складається з таких обов`язкових етапів: 1) виявлення пам`ятки; 2) визначення її історичної, наукової, художньої або іншої культурної цінності; 3) фіксація та вивчення; 4) складання повного переліку державної облікової документації (в тому числі, облікових карток, паспортів, карток негативних та обмірних фондів, актів технічного стану пам`яток, інвентарних описів цінних фрагментів фасадів та інтер`єрів пам`яток, карт-схем розташування пам`яток, історико-архітектурних опорних планів, планів зон охорони, фотодокументації, обмірних креслень, графічних замальовок, наукових звітів про проведення дослідних і ремонтно-реставраційних робіт на пам`ятках, тощо), виключно при складанні якої визначалась приналежність нерухомої пам`ятки історії та культури до відповідного виду та категорії; 5) включення об`єкту у відповідний державний перелік нерухомих пам`яток історії та культури в залежності від виду та категорії охорони пам`ятки.

Лише одночасне дотримання всіх зазначених етапів у сукупності було єдиною та необхідною правовою підставою для взяття об`єкту на державний облік та включення його до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури».

Апеляційний суд зауважує, що будь-які письмові докази складання на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: Львівська обл., м. Трускавець, вул. Т.Шевченка, 15, передбаченої законодавством облікової документації, яка повинна включати повний перелік наведених документів відсутні. Також, відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт фіксації та визначення історичної, наукової, художньої або іншої культурної цінності цього об`єкту. За наведених обставин не було дотримано процедуру та не включено об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: Львівська обл., м. Трускавець, вул. Т.Шевченка, 15, до переліку пам`яток архітектури місцевого значення Львівської області. Оскільки у відповідача на момент складання оскаржуваного припису (22.09.2022 року), так і до моменту обстеження містобудівної ситуації 02.09.2022 року були відсутні будьякі документи (облікова документація пам`ятки, паспорт пам`ятки, тощо), які стали або ж могли б стати підставою для взяття об`єкту культурної спадщини (будівлі № 15 по вул. Т.Шевченка, в м. Трускавець) на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом згідно п. 128 Додатку до рішення виконавчого Львівської обласної ради народних депутатів від 26.02.1980 за № 130, як пам`ятки архітектури місцевого значення, тому припис про припинення будівельних робіт є необґрунтованим та немотивованим.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскаржуваний припис винесено за результатами візуального обстеження містобудівної ситуації проведення будівельних робіт на об`єкті: «Нове будівництво готелю по вул. Т. Шевченка, 15-А в м. Трускавець Львівської області». Під час такого обстеження не аналізувались документи, які були видані уповноваженими органами та надавали право позивачу виконувати будівельні роботи на об`єкті за адресою: м. Трускавець, вул. Шевченка, 15-А. Такі документи наявні в матеріалах справи, зокрема, Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: Нове будівництво готелю, вул. Т.Шевченка, 15А м. Трускавець, Львівської області, затверджені 27.02.2020 наказом Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради за №7; Експертний звіт (позитивний) за № 714.5408.20/6019 від 07.10.2020 ДП «Західний експертно - технічний центр держпраці» щодо розгляду проектної документації на будівництво в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва за робочим проектом «Нове будівництво готелю вул. Т.Шевченка, 15А м. Трускавець Львівської області»; Повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ЛВ11, згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, зареєстроване 14.12.2020 Відділом ДАБК Трускавецької міської ради; Експертна оцінка щодо розгляду генерального плану об`єкта будівництва «Нове будівництво готелю вул. Т.Шевченка, 15А м. Трускавець Львівської області», підготовлена 28.12.2022 Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області в частині дотримання протипожежних відстаней до існуючої забудови, відповідно до якої проект «Нове будівництво готелю вул. Т.Шевченка, 15А м. Трускавець Львівської області» в частині дотримання протипожежних відстаней, відповідає ДБН Б.2.2-12:2019. Зазначені документи є чинними та надають право позивачу виконувати будівельні роботи на об`єкті за адресою: м. Трускавець, вул. Т.Шевченка, 15А

Колегія суддів звертає увагу, що об`єкт нерухомості - Вілла «Ягуся» XIX ст., яка розташована за адресою Львівська обл., Дрогобицький район, м. Трускавець, вул. Т. Шевченка, 15 не є об`єктом реконструкції, перепланування, тощо. Під час обстеження містобудівної ситуації не було встановлено проведення будівельних робіт на цьому об`єкті. У акті обстеження лише йдеться про облаштування будівельного майданчика поблизу існуючої будівлі вілли та розміщення будівельних матеріалів на території біля цього об`єкта. Не зазначено у який спосіб працівники департаменту встановили, що проведення будівельних робіт відповідно до проекту «Нове будівництво готелю вул. Т.Шевченка, 15А м. Трускавець Львівської області» може спричинити загрозу об`єкту нерухомості: Вілла «Ягуся» XIX ст., яка розташована за адресою Львівська обл., Дрогобицький район, м. Трускавець, вул. Т. Шевченка, 15. Належні докази на підтвердження таких доводів відповідача до матеріалів справи не долучено..

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що припис Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 22.09.2022 № 16-2222/0/2-22 винесено необґрунтовано та неправомірно.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 241, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 380/4734/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 19 лютого 2024 року.