Справа № 580/7367/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7367/21 Головуючий у 1 інстанції: Бабич А.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Черкаській області щодо необхідності при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно застосувати січень 2008 року, як місяць для обчислення індексу споживчих цін, для розрахунку індексації грошового забезпечення (так званий «базовий місяць»);

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Черкаській області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно застосувати січень 2008 року, як місяць для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (так званий «базовий місяць»).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Черкаській області щодо врахування базовим місяцем квітня 2015 року для нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Черкаській області перерахувати та виплатити з урахуванням виплаченої суми ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно, застосувавши січень 2008 року, як місяць для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (так званий «базовий місяць»).

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Управління Служби безпеки України в Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині визначення базовим місяцем нарахування індексації січень 2008 року відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що до 01 грудня 2015 року діяла попередня редакція Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, відповідно до якої, базовим вважався місяць підвищення доходу громадян. Апелянт зазначає, що останнє підвищення посадового окладу позивача щодо спірного періоду відбулось 17.01.2013, а тому, відсутні підстави застосування так званого «базового місяця січня 2008» при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018. Крім того, апелянт вважає, що застосування до правовідносин за період з січня 2008 по грудень 2015 норми п. 5 Порядку № 1078 в редакції, яка діє з 01.12.2015, суперечить ст. 58 Конституції України, яка визначає, що дія нормативно-правового акту в часі розпочинається з моменту набрання цим актом чинності, якщо тільки зворотна дія в часі не передбачена цим актом.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 12.11.2019 №11/430, ОСОБА_1 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Черкаській області з 13.04.1992 (наказ УСБ України в Черкаській області від 13.04.1992 №84-тс) до 30.06.2019 включно (наказ СБ України від 31.05.2019 №693-ОС про звільнення та наказ Управління СБ України в Черкаській області від 26.06.2019 №60-ОС про виключення зі списків особового складу).

ОСОБА_1 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Черкаській області на посадах: з 03.04.1992 по 05.07.2010 - на посадах оперативного складу; з 05.07.2010 по 17.01.2013 - на командирських посадах; з 17.01.2013 по 30.06.2019 - на посаді заступника начальника відділу. Звільнений з військової служби наказом СБ України від 31.05.2019 №693-ос.

Відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області про зміну посадового окладу в грошовому забезпеченні ОСОБА_1 за період 01.01.2008-28.02.2018, посадовий оклад позивача з 01.01.2008 становив 1100,00 грн, з 26.12.2008 - 1200,00 грн, з 24.12.2009 - 1300,00 грн, з 05.07.2010 - 1358,00 грн, з 17.01.2013 - 1552,00 грн.

13 серпня 2021 року, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі №580/3023/21, Управління Служби безпеки України в Черкаській області виплатило ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 в сумі 6757,62 грн.

Довідкою-розрахунком щодо нарахування індексації позивачу у період з 01.12.2015 до 28.02.2018 підтверджується застосування Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області для обчислення індексації грошового забезпечення базового місяця - квітня 2015 року. У грудні 2015 року ОСОБА_1 нараховано 30,32 грн, з січня до квітня 2016 року - 50,99 грн, у травні 2016 року - 53,65 грн, з червня до листопада 2016 року - 140,65 грн, у грудні 2016 року - 227,20 грн, з січня до лютого 2017 року - 227,20 грн, з березня до квітня 2017 року - 297,60 грн, у травні 2017 року - 313,22 грн, з червня до серпня 2017 року - 387,32 грн, з вересня до листопада 2017 року - 451,31 грн, у грудні 2017 року - 540,93 грн, з січня до лютого 2018 року - 540,93 грн (всього - 6860,53 грн).

Згідно листа Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 09.09.2021 №73/21/Ш-352/14, ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою від 18.08.2021 щодо виплати індексації грошового забезпечення.

Зазначеним листом Управління Служби безпеки України в Черкаській області повідомило, що за вищевказаним рішенням Черкаський окружний адміністративний суд від 08 липня 2021 року у справі №580/3023/21 нарахувало та виплатило індексацію за період 01.12.2015 до 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця квітня 2015 року. Щодо застосування базового місяця січня 2008 року при нарахуванні та виплаті індексації рішенням суду відмовлено.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За приписами статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ).

Положеннями статті 2 вищезазначеного Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У відповідності до статті 4 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

В силу п. 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно до п. 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

У відповідності до пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Згідно до пункту 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Черкаський окружний адміністративний суд від 08 липня 2021 року у справі №580/3023/21, Управління Служби безпеки України в Черкаській області виплатило ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 в сумі 6757,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.08.2021 №1204 (а.с. 124).

Відповідно до листа Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 09.09.2021 №73/21/Ш-352/14, відповідач повідомив позивача про те, що за рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі №580/3023/21, йому нараховано та виплачено індексацію за період 01.12.2015 до 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця квітня 2015 року. Щодо застосування базового місяця січня 2008 року при нарахуванні та виплаті індексації рішенням суду відмовлено (а.с. 109).

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі №235/6153/16-а вказав наступне: «… індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи».

З аналізу положень Закону №2011-XII та Закону №1282-ХІІ вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Отже, індексація грошового забезпечення є державною гарантією щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності. Невиплата індексації грошового забезпечення втрати частини доходів є обмеженням Конституційних прав та є незаконною.

Так, апелянт вказує, що до 01 грудня 2015 року діяла попередня редакція Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, відповідно до якої, базовим вважався місяць підвищення доходу громадян.

Таким чином, апелянт вважає, що застосування до правовідносин за період з січня 2008 по грудень 2015 норми п. 5 Порядку № 1078 в редакції, яка діє з 01.12.2015, суперечить статті 58 Конституції України.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Пунктом 1 вказаної Постанови № 1013 передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.

Разом з тим, підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1- 3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з абзацом 2 пункту 3 Постанови № 1013, для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (Офіційний вісник України, 2003 р., № 29, ст. 1471). Приклади проведення індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення, наведені у Постанові №1013 (додаток №4 до Порядку).

Колегія суддів зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року №1294 (далі - Постанова № 1294), якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови №1294, вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Тобто, за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року, такий посадовий оклад виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців з 01 березня 2018 року.

Отже, зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 року, у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704.

Таким чином, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто, з 01.12.2015 року і включно до 01.03.2018 року, посадові оклади військовослужбовців не змінилися.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача до березня 2018 року.

При цьому, навіть за умов виплати у період проходження позивачем військової служби відповідачем на користь позивача щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тобто збільшення розміру її грошового забезпечення, вказаним збільшенням не відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач.

Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2018 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, де судом прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового

Доводи апелянта про те, що останнє підвищення посадового окладу позивача щодо спірного періоду відбулось 17.01.2013, а тому, відсутні підстави застосування так званого «базового місяця січня 2008» при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, зміна 17.01.2013 розміру посадового окладу позивача пов`язана зі зміною займаної ним посади.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09.03.2023 року у справі № 160/6645/21 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, дане судове рішення прийнято Верховним Судом за інших обставин справи та правовідносин, а тому, викладені в ньому висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції обґрунтовано зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити з урахуванням виплаченої суми позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно, застосувавши січень 2008 року, як місяць для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (так званий «базовий місяць»)

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.