Справа № 260/10429/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 260/10429/23 пров. № А/857/25102/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Меламеда Вадима Борисовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. про повернення позовної заяви представника адвоката Меламеда Вадима Борисовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання поновити виплату пенсії із нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів (суддя суду І інстанції: Рейті С.І.; час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 04.12.2023р. м.Ужгород),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. повернуто позивачу в порядку п.3 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства /КАС/ України позовну заяву представника адвоката Меламеда В.Б., діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Закарпатській обл. про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання поновити виплату пенсії із нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів (а.с.79-81).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник адвокат Меламед В.Б., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню в справі, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення питання про повернення позовної заяви (а.с.83-91).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що позовна заява підписана представником, який є адвокатом; позов скерований до суду через систему «Електронний суд»; до позовної заяви були долучені нотаріально посвідчена апостильована довіреність від імені позивача. Сукупність вказаних обставин спростовує сумніву суду щодо підписання позовної заяви неуповноваженим представником.

Вважає, що судом допущено надмірний формалізм, а дії останнього перешкодили доступу позивача до правосуддя.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311, ч.2 ст.312 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 28.11.2023р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Меламед В.Б., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними та дискримінаційними: бездіяльність відповідача ГУ ПФ України в Закарпатській обл. щодо неповновлення виплати пенсії позивача; дії відповідача щодо відмови поновити виплату пенсії позивачу;

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в поновленні пенсії позивача № 14 від 15.07.2022р., яке викладене в листі № 0700-0201-8/60403 від 27.10.2023р.;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України в Донецькій обл. (згідно тексту позовної заяви) вчинити певні дії поновити виплату пенсії позивачу з 01.09.2010р. на визначений нею банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.1-20).

Згідно ухвали суду від 04.12.2023р. заявлений позов повернуто позивачу ОСОБА_1 , оскільки вказану позовну заяву підписано та подано до суду адвокатом Вадимом Меламед в інтересах ОСОБА_1 , який діє на підставі ордеру серії АА № 1174281.

Разом з тим, у зазначеному ордері графі прізвище, ім`я та по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога зазначено ОСОБА_1 .

За вказаних обставин суд дійшов до висновку про те, що в ордері серія АА № 1174281 зазначено не ту особу, в інтересах якої подано зазначений позов до суду, що вказує на його дефектність та виключає, в даному випадку, можливість посилання на ордер як на документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги Дуді Р.А.

Враховуючи, що позовної заяви не додано належним чином оформлених документів, які б підтверджували волевиявлення позивача на надання повноважень адвокату Меламед В.Б. щодо представництва та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати (п.3 ч.4 ст.169 КАС України).

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Згідно з п.6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, зокрема, немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.160 КАС України визначено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами ч.1 ст.57 КАС України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч.4 ст.59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Із урахуванням викладеного, повноваження адвоката підтверджуються відповідними документами, зокрема, ордером, який оформлений із дотриманням вимог діючого законодавства.

Як слідує із ордеру серії АА № 1174281 від 29.12.2021р., адвокат Меламед В.Б. уповноважений на представництво інтересів ОСОБА_1 у Закарпатському окружному адміністративному суді та Восьмому апеляційному адміністративному суді; ордер підписаний адвокатом, останній містить застереження про те, що повноваження адвоката не обмежуються договором про надання правової правничої допомоги (а.с.3).

Водночас, в тексті ордеру допущена орфографічна (граматична) описка по-батькові позивача записано як ОСОБА_2 , хоча в дійсності слід вказати ОСОБА_3 .

Між тим, така орфографічна (граматична) помилка (описка) не створює будь-яких перешкод для з`ясування судом дійсних повноважень адвоката Меламеда В.Б., оскільки позовна заява подана адвокатом через систему «Електронний суд», в якій правильно вказані анкетні дані позивача.

Окрім цього, до позовної заяви долучено довіреність ОСОБА_1 від 14.11.2021р., якою остання уповноважує Меламеда В. на представництво її інтересів в судах; строк дії вказаної довіреності три роки і є дійсною до 14.11.2024р. (а.с.64-67).

Також інші документи, що долучені до матеріалів позову, вказують на те, що адвокат Меламед В.Б. тривалий час представляє інтереси ОСОБА_1 перед пенсійними та судовими органами. Вказані обставини додатково підтверджують відносини представництва, які виникли між позивачем та адвокатом Меламедом В.Б. (а.с.26-64).

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає помилковим та поспішним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги відповідача з посиланням на п.3 ч.4 ст.169 КАС України.

Отже, виносячи оскаржувану ухвалу від 20.10.2022р., суд першої інстанції не врахував вищенаведених обставин, обмежившись лише формальною констатацією факту допущеної орфографічної (граматичної) помилки у написанні по-батькові позивача в ордері про надання правничої (правової) допомоги.

Оцінюючи в сукупності викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що за таких умов в суду першої інстанції не було достатніх і належних підстав для повернення позовної заяви представника адвоката Меламеда В.Б., діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою, а відтак не відповідає вимогам закону.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що повернення позовної заяви в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст.64 Конституції України, не може бути обмежене (п.п.1, 2 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25.12.1997р., абз.7 п.3 мотивувальної частини Рішення № 11-рп/2012 від 25.04.2012р.).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000р. та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998р. Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 8 ч.2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи зазначені положення законодавства, обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, апеляційний суд вважає, що повернення позовної заяви позивачу в розглядуваному випадку призведе до порушення права, визначеного Конституцією України, на доступ до правосуддя.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до помилкового повернення позовної заяви, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Питання відшкодування апелянту понесених судових витрат за подання апеляційної скарги підлягає вирішенню згідно ст.139 КАС України судом першої інстанції за результатами кінцевого вирішення розглядуваного спору по суті.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 311, 312, п.4 ч.1 ст.320, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Меламеда Вадима Борисовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. про повернення позовної заяви в адміністративній справі № 260/10429/23 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 19.02.2024р.