Справа № 320/9606/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

20 лютого 2024 року Київ № 320/9606/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області оформлені листом від 22.07.2022 №33/П-54п щодо не виготовлення ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.12.2021;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для перерахунку пенсії з 01.12.2021 (дата порушеного права) довідку якою включити до існуючого розрахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 одноразові додаткові види грошового забезпечення, а саме додаткову доплату на період дії карантину з 01.12.2019 по 30.11.2021 в розмірах за: липень 2020 року - 20865,63 грн; серпень 2020 року - 2016,95 грн; грудень 2020 року - 6390,14 грн; липень 2021 року - 11235,50 грн, які передбачені Постановою КМУ від 11.11.2015 №988 та Наказом МВС України від 06.04.2016 №260.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивачем до суду подано заяву про відвід судді в адміністративній справі 320/9606/22, яка зареєстрована 16.02.2024 та передана судді Горобцовій Я.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Горобцової Я.В. в адміністративній справі №320/9606/22 - відмовлено.

Адміністративну справу №320/9606/22 передано до відділу документального забезпечення та контролю Київського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України іншим суддею, визначеним згідно статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем повторно через електронну пошту суду подано заяву про відвід судді в адміністративній справі №320/9606/22, яка зареєстрована 19.02.2024 та передана судді Горобцовій Я.В.

Заява обґрунтована тим, що суддя порушує розумні строки розгляду справи. Зауважує, що тривалий розгляд справи призводить до негативних та неповоротних наслідків для позивача, оскільки під час військової агресії росії, він позбавлений належної соціальної допомоги, має ряд тяжких захворювань, потребує значних матеріальних витрат на лікування. Зауважує, що позивач є інвалідом 2 групи. Оскільки суддя порушує розумні строки розгляду справи, заявник вважає, що це слугує підставою заявити відвід судді.

Суд дослідивши заяву про відвід судді Горобцової Я.В., дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 8 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід. Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 ст. 40 КАС України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Оскільки приписами ст. 40 КАС України не урегульовано процедуру вирішення питання відводу судді до відкриття провадження по справі, суд вважає за необхідне розглянути заяву у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 39, ч. 4 ст. 229 КАС України.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Позивачем не конкретизовано, яка саме обставина, визначена якою саме частиною (пунктом) статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, на його думку, свідчить про наявність законних підстав для відводу.

Надаючи правову оцінку заяви позивача про відвід судді по даній справі та її доводам, суд зазначає, що доводи на які посилається заявник у заяві про відвід не є підставами для висновку, що суддя, визначений для розгляду цієї справи, може проявити упередженість при його розгляді.

Наведене вище також узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 04 лютого 2021 року по справі №640/17989/20.

Відтак, сумнів у неупередженості судді у зв`язку із вчиненням процесуальних дій не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21 жовтня 2022 року по справі №320/931/22.

Таким чином, наведені позивачем доводи у заяві про відвід судді не дають обґрунтованих підстав для відводу в розумінні ст.ст. 36, 37 КАС України.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суду при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів поданої заяви про відвід не вбачається.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 17 червня 2021 року по справі №591/1040/21.

Заявником не наведено інших підстав для відводу судді, передбачених ст.36 та ст.37 КАС України.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами статей 72-77, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодної з передбачених ч. 1 ст. 36 КАС України підстав відводу.

Таким чином, суд вбачає, що підстави для відводу, які зазначені позивачем, не можуть бути задоволені судом, не відповідають дійсності та є припущеннями особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені позивачем обставини в обґрунтування заяви про відвід судді є суб`єктивними, не підтвердженими належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо упередженості та об`єктивності судді, в зв`язку з чим заява ОСОБА_1 від 19.02.2024 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Горобцової Я.В. в адміністративній справі №320/9606/22 не підлягає задоволенню, як невмотивована.

Керуючись статтями 36, 37, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19.02.2024 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Горобцової Я.В. в адміністративній справі №320/9606/22 - відмовити.

Передати адміністративну справу №320/9606/22 до відділу документального забезпечення та контролю Київського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України іншим суддею, визначеним згідно статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Я.В. Горобцова