Справа № 520/27701/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 лютого 2024 р.Справа № 520/27701/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року по справі № 520/27701/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року по справі № 520/27701/21 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення способу, строків, порядку, судового контролю та покладення обов`язків щодо забезпечення виконання судового рішення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків шляхом подання безпосередньо до суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору.

ОСОБА_1 подано до суду заяву, у якій апелянт вказує, що ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 містить описки та помилки, а сме: суд помилково вказав п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" замість підпункту 5 пункту 3 чистини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011, а також помилково вказав дату 28.05.2028 постанови ВП ВС у справі № 915/955/15.

Посилаючись на п. 3 ч. 2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" вказує, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення. Вказує, що у постанові ВП ВС від 21.03.2018 року по справі №761/24881/16-ц висловлена правова позиція про, те що якщо споживач звільняється від сплати судового збору при поданні заяви, то він звільняється від сплати судового збору і на наступних стадіях процесу, а саме при апеляційному перегляді. Просить звільнити від сплати судового збору.

Перевіривши доводи заяви, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що дана заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України " Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру доходу позивача за попередній рік або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, здоров`ю.

Проте, суд зазначає, що жодних належних обставин, передбачених ст. 8 Закону України " Про судовий збір", обґрунтувань щодо неможливості сплати судового збору за подачу апеляційної скарги апелянт не наводить, жодних належних документів в обґрунтування клопотання не надає.

Так, Великою Палатою Верховного Суду уже вирішувалося питання сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. Так, у пунктах 5.1., 5.2. постанови від 28 травня 2018 року у справі № 915/955/15 вказано, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Велика Палата Верховного Суду у п. 5.1, 5.2 постанови від 28 травня 2018 року у справі № 915/955/15 сформулювала правову позицію у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, про те, що положення ст. 4 Закону № 3674-VI «стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.».

Висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у господарській справі, проте Закон № 3674-VI у цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції.

У силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Тому, під час розгляду цієї справи мають враховуватися висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати.

Враховуючи, що скаржником у цій справі оскаржується ухвала суду, якою по суті не вирішено заяву скаржника про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а лише повернуто таку заяву, то судовий збір за подання апеляційної скарги на вказану ухвалу суду повинен сплачуватись.

Аналогічна правова позиція, щодо справляння судового збору за оскарження всіх ухвал суду першої інстанції, незалежно від того чи передбачено Законом України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали, викладена зокрема також у постановах Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі №280/4372/18, від 09.02.2023 у справі № 380/22710/21, від 09.02.2023 у справі № 120/3532/21-а.

Так, Верховний Суд в постанові від 09 лютого 2023 року у справі №120/3532/21 зазначив, що положення Закону стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Що стосується покликання позивача на рішення Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 761/24881/16 колегія суддів зазначає, що в даному рішенні зазначено, що при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Вказаним рішенням висловлена правова позиція, згідно якої споживачі, які звернулись за захистом своїх прав згідно Закону України "Про захист прав споживачів", звільняються від сплати судового збору як при поданні позовної заяви, так і на наступних стадіях цивільного процесу.

Однак, вищезазначене рішення Верховного Суду стосується категорії справ відповідно до якої вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, оскільки, спір виник дійсно з приводу надання банком фінансових послуг, зокрема, повернення банківського вкладу за договором.

Проте, як зазначалось, предметом позову у цій справі є правовідносини не щодо захисту прав позивача, як споживача у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", та спірні правовідносини не ґрунтуються на договорі.

Враховуючи викладене, правовідносини у даній справі не є подібними з правовідносинами, що були предметом розгляду у справі 761/24881/16, тому посилання позивача на рішення Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у вказаній справі, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, є безпідставним.

Таким чином, розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 2684,00 грн.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Положеннями ч. 2, 6 ст. 121 КАС України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Стосовно доводів про описки в ухвалі Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Перевіривши ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 року, суд встановив, що вказані апелянтом помилки, а саме: "суд помилково вказав п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" замість підпункту 5 пункту 3 чистини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011, а також помилково вказав дату 28.05.2028 постанови ВП ВС у справі № 915/955/15" - в тексті ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 року - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про виправлення описки.

У відповідності до частини другої ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Також, суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 133, 169, ч. 3 ст. 243, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 року відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до п.1 ч.4 ст.169 та ч. 5 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України питання про повернення апеляційної скарги буде вирішено протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Присяжнюк О.В. Бартош Н.С.