Справа № 160/31547/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-
01.12.2023 року (до відділення поштового зв`язку таку подано 29.11.2023 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, в якій позивач просить суд:
Відповідач, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.
Згідно ч. 3 ст. 27 України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Згідно ч.4 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
16.11.2023 року головним державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено акт державного виконавця з представником ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про доведення резолютивної частини рішення суду.
Державним виконавцем 16.11.2023 року направлено платіжну інструкцію ВП № 73269102 для примусового списання коштів з рахунків, які направлено на виконання до банківської установи.
Державним виконавцем 27.11.2023 за вих.№ 28.11-34/251762 надано відповідь представнику ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
27.11.2023 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
У відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення від третьої особи - Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо позову або відзиву до суду не надходило.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 року зазначена вище справа розподілена та 04.12.2023 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року означено позовну заяву було залишено без руху та надано було позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду або обґрунтувань, за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений разом із доказами на підтвердження таких обставин (докази отримання оскаржуваної постанови із зазначенням відповідної дати).
В установлений ухвалою суду від 06.12.2023 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Означене судове рішення набрало законної сили 21.05.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року у справі №160/2836/19 заяву Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 160/2836/19 за позовом Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про застосування заходів реагування задоволено.
Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 160/2836/19 строком на три місяці починаючи з дня наступного за днем набрання цією ухвалою законної сили.
16.11.2023 року головним державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено акт державного виконавця з представником ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про доведення резолютивної частини рішення суду.
В даному клопотанні позивач просив долучити до матеріалів ВП №73269102 розпорядчі акти підприємства щодо виведення вказаного вище обладнання з експлуатації, а саме:
-розпорядження №465 від 05.04.2018 року «О выводе из эксплуатации трудопровода отбора к ПНД ТГ-8 per. №1633»;
- розпорядження №466 від 05.04.2018 року «О выводе из эксплуатации трудопровода отбора к ПНД ТГ-8 per. №1634».
Вказані розпорядчі документи ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» датовані 2015-2018 роками.
Державним виконавцем 16.11.2023 року направлено платіжну інструкцію ВП № 73269102 для примусового списання коштів з рахунків, які направлено на виконання до банківської установи.
27.11.2023 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
Листом №28.11-34/251768 від 27.11.2023 року Головний державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семенко І.В. повідомила позивача, що підстави для скасування постанови від 09.11.2023 року про стягнення з позивача виконавчого збору в рамках ВП №73269102 відсутні.
Вважаючи спірну постанову про стягнення виконавчого збору протиправною та безпідставною, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст.2 вказаного Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Пунктом 5 ч.1 ст.3 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Як передбачено ч.1 ст.26 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Згідно з ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Згідно з ч.4 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Окрім того у частині дев`ятій статті 27 Закону №1404-VIII передбачено додаткові підстави (умови), за наявності яких виконавчий збір також не стягується із боржника. Зокрема, згідно даної норми виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Як зазначено у п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Отже, з аналізу частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII слідує, що виконавчий збір не стягується із боржника у разі добровільного виконання ним рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року у справі №160/2836/19 заяву Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 160/2836/19 за позовом Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про застосування заходів реагування задоволено.
Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 160/2836/19 строком на три місяці починаючи з дня наступного за днем набрання цією ухвалою законної сили.
В даному клопотанні позивач просив долучити до матеріалів ВП №73269102 розпорядчі акти підприємства щодо виведення вказаного вище обладнання з експлуатації, а саме:
-розпорядження №465 від 05.04.2018 року «О выводе из эксплуатации трудопровода отбора к ПНД ТГ-8 per. №1633»;
- розпорядження №466 від 05.04.2018 року «О выводе из эксплуатации трудопровода отбора к ПНД ТГ-8 per. №1634».
Тобто, вказані розпорядчі документи ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» датовані 2015-2018 роками та станом на момент відкриття ВП №73269102, рішення суду про вжиття заходів реагування у вигляді заборони ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» експлуатувати вказане виробниче обладнання, фактично було виконане боржником до відкриття виконавчого провадження №73269102.
Водночас, як видно з матеріалів справи, виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у справі № 160/2836/19 було відкрито згідно постанови державного виконавця 09.11.2023 року, тобто вже після виконання боржником рішення суду.
Поряд із тим судом встановлено, що виконавче провадження №73269102 було закінчене 27.11.2023 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.
Згідно правових висновків Верховного Суду викладених у постанові від 15.01.2020 у справі №750/4975/17, в якій оцінюючи обставини фактичного виконання рішення до відкриття виконавчого провадження, колегія суддів дійшла висновку, що у разі виконання рішення суду добровільно, боржник не повинен нести тягар додаткових витрат, таких наприклад, як виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, тощо.
Отже, оскільки державний виконавець прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII у зв`язку із виконанням рішення суду, що у сукупності з положенням ч. 9 ст. 27 цього ж Закону №1404-VIII виключає можливість стягнення з боржника виконавчого збору, тому підстави для стягнення виконавчого збору з позивача були відсутні.
Відтак, враховуючи викладене суд вважає, що відповідач не довів правомірності власних дій, пов`язаних з прийняттям оскарженої постанови, а також її законність, у зв`язку з чим доходить висновку, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 09.11.2023 року у ВП №73269102 є протиправною, а тому підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до положень частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд вважає заявлений адміністративний позов обґрунтованим та таким, що належить задовольнити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2684 грн.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 2684 грн. підлягає стягненню з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 241-242, 244-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору - задовольнити повністю.
Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядок встановлений ч. 6 ст. 287 КАС України.

Суддя С. В. Прудник