Справа № 756/11935/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шипіка Андрія Васильовича на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, інспектора сектору реагування відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області - сержанта поліції Хохлюка Олексія Миколайовича про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, інспектора сектору реагування відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області - сержанта поліції Хохлюка Олексія Миколайовича, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ЕАТ №7685425 від 07.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через уповноваженого представника подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. Зокрема, апелянт вказує, що в оскаржуваній постанові (первинній та у неналежний спосіб відкорегованій) відповідачем 1 вказано неіснуючі адреси вчинення правопорушення та місця розгляду справи, що не взято до уваги судом першої інстанції. Апелянт вважає, що суд першої інстанції, прийнявши рішення не на користь позивача, ввів у правове поле процедуру коригування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, винесену після закриття розгляду справи та у позапроцесуальний спосіб.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року відкрито провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шипіка Андрія Васильовича та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідачами відзивів на апеляційну скаргу не подавалося.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши аргументи та доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду, 07.09.2023 близько 14 год. 30 хвилин на перехресті доріг вулиці Бельмаж та вулиці Косинського, що в місті Острог, Рівненської області ОСОБА_1 був зупинений інспектором відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержантом поліції Хохлюком О.М. Причиною зупинки стало порушення правил проїзду перехресть та вимог знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонений», тобто вчинення порушення Правил дорожнього руху передбаченого частиною першою ст. 122 КУпАП. Розглянувши матеріали адміністративної справи інспектор групи реагування Відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області виніс постанову серії ЕАТ №7685425 від 07.09.2023, з якою позивач не згоден, посилається на пункт 5 оскаржуваної постанови «час, місце та обставини правопорушення», у якому вказана адреса: вул. Князя Острозького, 46 с. Межиріч Рівненської області, яка згідно відомостей офіційного сайту Укрпошти в селі Межиріч Рівненської області відсутня. Стверджує, що його зупинено в місті Острог, в той момент, коли він рухався у напрямку м. Шумськ Тернопільської області по автомобільній дорозі Р 26, і до с. Межиріч він не доїхав щонайменше 3 км, тому не міг вчинити інкриміноване йому інспектором адміністративне правопорушення, про що зазначив у письмових поясненнях, поданих інспектору поліції для розгляду адміністративної справи.

Окрім цього, як стверджує позивач, в пункті 2 постанови «Місце розгляду справи» заначено неіснуючу адресу: вул. Князя Острозького, 46 с. Мижиріч Рівненської області , у зв`язку з чим притягнення до відповідальності відбулося незаконно та безпідставно, за правопорушення, яке він не вчиняв.

Більше того, позивач вважає, що винесення постанови є грубим порушенням вимог КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (Надалі - Інструкція 1395). Орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення. Позивач оскаржив таку постанову та виклав свої доводи в поясненні доданому до постанови, однак навіть за цих обставин протокол працівниками поліції не складався, що є порушенням вимог ст. 258 КУпАП.

Крім цього, п. 18 Інструкції визначено, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення. Проте, справа була розглянута і постанова винесена відповідачем. Відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, що унеможливило вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. При винесенні постанови, суб`єктом владних повноважень порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме: в постанові відсутні відомості щодо доказів винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Також судовою колегією встановлено, що відповідно до вимог дорожнього знаку 2.2 забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Згідно із ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, передбачених частинами 1-7 статті 122. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ст. 258 КУпАП).

Відповідачем 1 пояснено, що у постанові невірно зазначено місце розгляду справи та місце вчинення правопорушення, а саме: с. Межиріч, вул. Князів Острозьких, с. Межиріч, а не м. Острог, вул. Князів Острозьких , зазначено, що згідно рапорта інспектора СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Кондрася П.В. при винесенні постанови графу 2,5 ( Місце розгляду справи та місце скоєння) заповнено автоматично через GPS - дані службового планшетного пристрою. Після збереження та роздруковки постанови виявлено помилки у графах 2,5. Після того, як помилку було виявлено вказану постанову в присутності позивача відкориговано, а саме: внесено зміни в зазначені графи та надано позивачу, однак, останній відмовився отримувати відкоригований варіант постанови. З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що одразу ж після зупинки ОСОБА_1 погодився з тим, що порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 та зазначив, що не побачив його.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР).

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Пунктом 8.4 в ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Пунктом 33.2.2 ПДР передбачено заборонний знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено". Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 Розмітка 1.12 (стоп-лінія) (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 "Напрямок головної дороги" - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм Правил дорожнього руху та якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні статті 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, відповідно до положень ст. 276 КУпАП, інспектором Відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержантом поліції Хохлюком Олексієм Миколайовичем, розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та ураховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно ст. 283 КУпАП, винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

При цьому постанова про накладення адміністративного стягнення містить: найменування посадової особи, яка винесла постанову - Відділення поліції №3 (м. Острог) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області - інспектор сержант поліції Хохлюк Олексій Миколайович; дату розгляду справи - 07.09.2023; місце розгляду справи - Рівненська, Острозький, с. Межиріч, вул. Князя Острозького, 46; відомості про особу, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 ; час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 07.09.2023 12:31:51 с.Межиріч, Князя Острозького 46, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. проїзд без зупинки заборонено, а саме: не зупинив транспортний засіб перед вказаним дорожнім знаком, чим порушив п.8.4.б ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП; прийняте по справі рішення - застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

У рапорті інспектора СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Кондрася П.В. від 07.09.2023, серед іншого зазначається, що при винесенні постанови помилково у графі 2 та 5 - місце розгляду справи та місце вчинення правопорушення зазначено: с. Межиріч, вул. Князів Острозьких, замість м. Острог, вул. Князів Острозьких, оскільки заповнення здійснено автоматично через GPS - дані службового планшетного пристрою. Після збереження та роздрукування постанови виявлено помилки у зазначених графах. Відтак, у присутності позивача постанову відкориговано, а саме: внесено зміни в зазначені графи та надано позивачу, однак, останній відмовився отримувати відкоригований варіант постанови.

Вищезазначена відкоригована постанова серії ЕАТ №7685425 від 07.09.2023 надіслана відповідачем поштою позивачу, що підтверджується наявним у матеріалах справи фіскальним чеком №397.

Колегією суддів досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, переглянуто відеозапис, наданий відповідачем та описаний в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, зазначений у постанові серії ЕАТ №7685425 від 07.09.2023 та відкоригованій постанові, про що міститься відмітка «відео б/д,б4».

Як вбачається з відеозапису, 07.09.2023 працівниками поліції на ділянці дороги зупинено автомобіль позивача, повідомлено, що ведеться відеофіксація на нагрудний відео реєстратор та причину зупинки. Позивач факт вчинення правопорушення не заперечив, повідомив, що не побачив дорожнього знаку. Працівник поліції повідомив, що розпочинає розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснив склад порушення, права, передбачені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, пункт правил дорожнього руху, що було порушено, за результатами розгляду якої винесена постанова, яка вручена позивачу. При врученні зазначеної постанови, убачається, що працівник поліції у верхній частині постанови здійснював надписи. Позивач бажав надати пояснення, які виклав письмово на бланку, наданому йому працівником поліції. При написанні пояснень ОСОБА_1 виявив, що в постанові невірно зазначено населений пункт, вчинення правопорушення та розгляду справи, на що представником поліції відкориговано постанову, однак позивач відмовився її отримувати, зазначивши про порушення порядку винесення постанови.

Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення. Такий правовий висновок неодноразово викладався у постановах Верховного Суду.

У цій справі аналіз наведених правових норм та фактичних обставин дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оспорюваній постанові неправильних даних, не спростовує порушення позивачем правил дорожнього руху, та є технічною опискою.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивач судовій колегії не надав.

Відповідно до вимог ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обґрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шипіка Андрія Васильовича - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року у справі №756/11935/23 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк