Справа № 140/1737/24
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/1737/24
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Костюкевич С.Ф., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Таранка Дмитра Вікторовича про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного виконавця Таранка Дмитра Вікторовича про визнання протиправними та скасування постанови про арешт майна боржника, постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення з боржника основної винагороди, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника у ВП №73706230 від 02.01.2024.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовну заяву необхідно залишити без руху, з огляду на таке.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (пункт 2 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 448 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до змісту прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати протиправними та скасувати постанову про арешт майна боржника, постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про арешт коштів боржника у ВП №73706230 від 02.01.2024 на підставі виконавчого листа №161/9385/23, виданого 21.12.2023 Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

До позовної заяви позивачем додано копію постанови про відкриття виконавчого провадження №73706230 від 02.01.2024, якою приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранком Д. В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №161/9385/23, виданого 21.12.2023 Луцьким міськрайонним судом Волинської області на підставі рішення від 27.07.2023 у цивільній справі №161/9385/23, боржник - ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «НАСК «Оранта».

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.07.2023 в справі №161/9385/23 задоволено позов ПАТ «НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП повністю: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАСК «Оранта» (Код ) в порядку регресу 6 163,97 грн виплаченого страхового відшкодування; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАСК «Оранта» (Код ) понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень по справі № 161/9385/23 та відповідно до змісту рішення від 27.07.2023 по цій справі, форма судочинства - цивільне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зважаючи на наведене, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанови про арешт майна боржника, постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника у ВП №73706230 від 02.01.2024 на підставі виконавчого листа №161/9385/23, виданого 21.12.2023 Луцького міськрайонного суду Волинської області повинні вирішуватися у порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 447, 448 ЦПК України оскаржується сторонами до суду, який видав виконавчий документ, тобто до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

При цьому позивачу слід враховувати вимоги частини четвертої статті 172 КАС України, де передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року 3 028,00 грн.

Позивачем заявлено вимоги майнового характеру, які підлягають розгляду адміністративного суду, а саме: про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП №73706230 від 02.01.2024.

Таким чином, позовна заява має бути сплачена судовим збором у розмірі 1 211,20 грн (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору за подання позову або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Позивачу у зазначений строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду: 1) сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн та подання до суду доказів його сплати (квитанції, платіжного доручення тощо); 2) позовної заяви у новій редакції та її копій для інших учасників справи, де належним чином зазначити зміст позовних вимог, з урахуванням ч. 4 статті 172 КАС України.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Таранка Дмитра Вікторовича про визнання протиправними та скасування постанов залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя С.Ф. Костюкевич