Справа № 300/7723/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" лютого 2024 р. справа № 300/7723/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Шевчук-Філімонова Наталя Мирославівна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд скасувати в повному обсязі постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 010723 від 05.10.2023 винесену начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті Герасимко І.М., згідно з якою було постановлено стягнути з ФОП « ОСОБА_1 » адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн.
Позовні вимоги мотивовані протиправною постановою про застосування адміністративно господарського штрафу № 010723 від 05.10.2023 винесену начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті Герасимко І.М., згідно з якою було постановлено стягнути з ФОП « ОСОБА_1 » адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 року відкрито провадження в даній адміністративній справі, за правилами спрощеного позовного провадження.
27.11.2023 року на адресу суду від Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві та просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників, дослідивши письмові докази, відзив на позовну заяву, зазначає наступне.
14.08.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у
Хмельницькій області Укртрансбезпеки на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 11.08.2023 та направлення на рейдову перевірку № 004394 від 11.08.2023 проведено рейдову перевірку (перевірку на дорозі) а/д М-30, 280 км.
14.08.2023 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Мегсеdes» моделі «Altego» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався автомобільною дорогою з міста Бурштин до міста Івано-Франківськ.
Цього дня о 9 год. 52 хв. на 280 км. автомобільної дороги М-30 позивач зупинився на вимогу державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю). Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Укртрансбезпеки було перевірено транспортний засіб «Мегсеdes» моделі «Altego», номерний знак НОМЕР_1 , на предмет дотримання вимог дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Водій транспортного засобу категорично відмовився надавати для перевірки наступні документи:
-свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
-товарно-транспортну накладну.
05.10.2023 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті Герасимко І.М. було винесено постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 010723. згідно з якою було постановлено стягнути з ФОП « ОСОБА_1 »
адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 гривень. Відповідно до матеріалів
вищезазначеної постанови ФОП « ОСОБА_1 » 14.08.2023 о 9 год. 52 хв. на
280 км автомобільної дороги М-30 були відсутні документи, визначені ст. 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт», відповідальність передбачена абз. З ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Позивач отримав вищезазначену постанову 24.10.2023 року.
Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся з відповідним адміністративним позовом до суду.
Вважаючи дану постанову відповідача протиправною позивач звернувся з відповідним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).
Відповідно до пункту 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
Згідно підпункту 54 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт.
Відповідно до пункту 2 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.
Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху.
З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
Згідно пункту 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Судом встановлено, що рейдова перевірка здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку № 004394 від 11.08.2023 року та щотижневого графіку проведення рейдових перевірок відділу державного нагляду (контролю) в Хмельницькій області Укратрансбезпеки у період з 14.08.2023 року по 20.08.2023 року.
Згідно пункту 15 Порядку №1567 одними із питань, що перевіряється при проведенні рейдової перевірки є: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Суд зазначає, що інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області відповідно до Порядку №1567, при проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі), 14.08.2023 на а/д М-30, 280 км., місто Бурштин перевірено транспортний засіб марки «Мегсеdes» моделі «Altego» реєстраційний номер НОМЕР_1 та на момент перевірки який відмовився надавати документи для проведення перевірки.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III).
У статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.
Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 21, п.п. 22 Порядку 1567, у разі виявлення в ході рейдової
перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про
автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку,
складається акт за формою згідно з додатком 3.
Відсутність усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону України «Про автомобільний транспорт», на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті від 14.08.2023 № АР 028120.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що під час здійснення рейдової перевірки, посадові особи Відділу державного нагляду (контролю) в Хмельницькій області Укратрансбезпеки, здійснювали відео фіксацію перевірки вищевказаного транспортного засобу.
Згідно відеоматеріалів, позивач відмовився надавати документи для проведення перевірки.
Частиною першою статті 48 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Згідно частини другої статті 48 Закону №2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Тобто під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) відносно транспортного засобу ОСОБА_1 перевірялося наявність документів, передбачених статтею 48 Закон №2344-ІІІ.
Суд, дослідивши акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР028120 від 14.08.2023 констатує відображення в акті виявленого порушення позивачем, а саме відсутність на момент проведення перевірки документи, визначені ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачене абз. 3 ч. 1 ст. 60 вищезазначеного закону.
Даний акт, направлявся Відділом державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті та повідомлялось його про час, дату та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Даний факт підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання позивачем.
Однак, ОСОБА_1 не з`явився на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем під час проведення рейдової перевірки не було надано документів, передбачених статтею 48 Закон №2344-ІІІ.
Згідно висловленої правової позиції Верховного Суду в постанові від 29.01.2020 року у справі № 814/1460/16, адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його дій, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.