Справа № 360/1470/23
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1470/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом заявою адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач), в якій, з урахуванням уточнення, позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової оплачуваних відпусток а саме: за 2015 рік - 3 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2016 рік - 13 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2021 рік - 30 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2022 рік - 45 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, 2023 рік - 8 днів чергової оплачуваної відпустки та за 2015 рік, 2016 рік, 2019 рік, 2022 рік, 2023 рік - додаткову відпустку із збереженням грошового забезпечення (заробітної плати), як учаснику бойових дій, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової оплачуваних відпусток а саме: за 2015 рік - 3 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2016 рік - 13 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2021 рік - 30 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2022 рік - 45 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, 2023 рік - 8 днів чергової оплачуваної відпустки та за 2015 рік, 2016 рік, 2019 рік, 2022 рік, 2023 рік - додаткову відпустку із збереженням грошового забезпечення (заробітної плати), як учаснику бойових дій, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач проходив службу у Головному управлінні Національної поліції в Луганській області та був переведений до Головного управління Національної поліції в Київській області, Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 24.02.2023 № 37 о/с капітана поліції ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77, з 28.02.2023.

При цьому, позивачу не нараховано та не виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпусток, а саме: за 2015 рік - 3 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2016 рік - 13 календарних днів чергової оплачуваної відпустки , за 2021 рік - 30 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2022 рік - 45 календарних днів чергової оплачуваної відпустки та за 2015 рік, 2016 рік, 2019 рік, 2022 рік - додаткову відпустку із збереженням грошового забезпечення (заробітної плати), як учаснику бойових дій та за 2023 рік - 8 днів невикористаної основної відпустки.

Вважає бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної чергової оплачуваної відпустки та компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій протиправною, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 18.12.2023 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 26.01.2024 витребувано від Головного управління Національної поліції в Київській області додаткові докази у справі.

Ухвалою суду від 19.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 19.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення співвідповідача у справі.

Ухвалою суду від 19.02.2024 витребувано від Головного управління Національної поліції в Луганській області інформацію щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не використаних за період проходження служби в ГУНП в Луганській області основної, додаткової відпусток, додаткової відпустки як учасника бойових дій з 2015 по 2020 роки.

05.01.2024 від Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог з огляду на наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 04.11.2022 № 176 о/с капітана поліції ОСОБА_1 , який прибув з Головного управління Національної поліції в Луганській області, з 23 вересня 2022 року, призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Тобто, до 23.09.2022 позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

В позовній заяві ОСОБА_2 просить зобов`язати ГУНП в Київській області нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової оплачуваних відпусток, а саме:

- за 2015 рік - 3 календарні дні чергової оплачуваної відпустки;

- за 2016 рік - 13 календарних днів чергової оплачуваної відпустки;

- за 2021 рік - 30 календарних дні чергової оплачуваної відпустки;

- за 2022 рік - 45 календарних днів чергової оплачуваної відпустки;

- за 2023 рік - 8 календарних днів чергової оплачуваної відпустки; додаткову оплачувану відпустку як учаснику бойових дій за 2015 рік (14 днів), за 2016 рік (14 днів), за 2019 рік (14 днів), за 2022 рік (14 днів), 2023 рік (14 днів).

З наведених вище обставин вбачається, що позовні вимоги щодо виплати грошової компенсації за невикористані відпустки до 2022 року на думку відповідача мають бути пред`явлені до Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Згідно із абзацом восьмим пункту 8 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260,

зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799, із змінами та доповненнями, у редакції, що діяла на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

На виконання ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 18Л2.2023 у справі № 360/147/23 відповідач повідомив, що станом на день звільнення зі служби (28.02.2023) ОСОБА_1 наказами Головного управління були визначені наступні види грошового забезпечення в таких розмірах:

- посадовий оклад - 2 400,00 грн (дві тисячі чотириста грн 00 коп.);

- оклад за спеціальним званням «капітан поліції» - 1 800,00 грн (одна тисяча вісімсот грн 00 коп.);

- надбавка за стаж служби (50 відсотків) - 2 100,00 грн (дві тисячі сто грн 00 коп.);

- надбавка за специфічні умови проходження служби (40 відсотків) - 2 520,00 грн (дві тисячі п`ятсот двадцять грн 00 коп.);

- премія (213,694 відсотка) - 18 847,81 грн (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок сім грн 81 коп.).

Загальна сума місячного грошового забезпечення, визначеного наказами Головного управління ОСОБА_1 станом на день звільнення зі служби (28.02.2023) складала 27 667,81 грн (двадцять сім тисяч шістсот шістдесят сім грн 81 коп.).

Відповідно до наказу Головного управління від 24.02.2023 № 37 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції кількість невикористаних днів щорічної відпустки у році звільнення складала 08, за які Головним управлінням йому в березні 2023 року було здійснено нарахування та виплату грошової компенсації.

До набрання чинності Закону України від 06.09.2023 № 3379-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення соціального захисту військовослужбовців, поліцейських та деяких інших осіб», яким частину 10 статті 93 Закону № 580-УІІІ викладено в новій редакції, виплата поліцейським грошової компенсації за всі не використані під час проходження служби дні, а саме: щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського, а також щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи передбачена не була.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи викладене, для виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані щорічні та додаткові відпустки за 2015, 2016, 2021, 2022 роки підстав немає.

Відповідно до наказу Головного управління від 04.11.2022 № 176 о/с ОСОБА_1 , котрий прибув з Головного управління Національної поліції в Луганській області, було призначено на посаду в Головному управлінні Національної поліції в Київській області з 23.09.2022.

Під час проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Київській області в період з 23.09.2022 по 31.12.2022 своєю пільгою на отримання відпустки як учасника бойових дій у 2022 він не скористався.

Враховуючи викладене, підстави для нарахування та виплати позивачеві грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за вказаний період, як учаснику бойових дій, при звільненні відсутні.

Крім того, враховуючи те, що позивач просить суд зобов`язати Головне управління виплатити йому компенсацію за невикористані календарні дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, звертаємо увагу на те, що згідно з наказом Головного управління від

16.01.2023 № 11 о/с відповідно до пункту 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та частини 2 статті 92 Закону № 580 ОСОБА_1 , надавалась додаткова відпустка із збереженням заробітної плати (грошового забезпечення) за 2023 рік з 01 по 14 лютого 2023 року.

На підставі вищевикладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

19.02.2024 ГУНП в Луганській області виконано вимоги ухвали суду від 19.02.2024.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями паспорту громадянина України, картки платника податків, довідки про реєстрацію місця проживання особи.

Відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 19.09.2022 № 346 о/с переведено для проходження подальшої служби до Головного управління Національної поліції в Київській області з 23.09.2022 капітана ОСОБА_1 . Щорічна чергова оплачувана відпустка за 2022 рік не використана, додаткова оплачувана відпустка за 2022 рік не використана, додаткова оплачувана відпустка, як учаснику бойових дій за 2022 рік не використана.

Згідно із наказом ГУНП в Київській області від 04.11.2022 № 176 о/с призначено капітана поліції ОСОБА_1 , який прибув з Головного управління Національної поліції в Луганській області інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції .

Відповідно до копії наказу ГУНП в Київській області від 24.02.2023 № 37 о/с звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 за п. 7 с. 1 ст. 77 (за власним бажанням).

Довідкою управління кадрового забезпечення ГУНП в Київській області від 25.12.2023 № 505 підтверджується, що позивач має частину щорічної чергової відпустки за 2023 рік у кількості 08 діб.

Відповідно до довідки Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області від 20.09.2022 № 5377/111/34-2022 ОСОБА_1 має залишок основної відпустки за 2021 рік у кількості 15 діб та додаткової оплачуваної відпустки 2021 рік у кількості 15 діб. Основна, додаткова оплачувана відпустка та відпустка, як учаснику бойових дій за 2022 рік не надавалася.

Довідкою ГУНП в Луганській області від 19.02.2024 № 480/111/19-2024 підтверджується, що згідно обліків УКЗ за період з 07.11.2015 по 23.09.2022 ОСОБА_1 надавались наступні відпустки: щорічні чергові оплачувані відпустки за 2017, 2018, 2019, 2020 роки. ОСОБА_1 має невикористану частину відпустки за 2015 рік у кількості 3 доби, за 2016 рік у кількості 13 діб, за 2021 рік у кількості 30 діб, за 2022 рік у кількості 45 діб. За період служби з 07.11.2015 по 23.09.2022 також надавались додаткові відпустки із збереженням грошового забезпечення (заробітної плати) як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2020, 2021 роки, відпустки за 2015, 2016, 2019, 2022 рік не надавалась.

Відповідно до наказу ГУНП в Київській області від 16.01.2023 № 11 о/с ОСОБА_1 надано додаткову відпустку із збереженням заробітної плати за 2023 рік з 01 по 14 лютого 2023 року на підставі рапорту ОСОБА_1 від 01.12.2022.

Згідно із розрахунковим листом за березень 2023 року ОСОБА_1 виплачено грошову компенсацію за невикористані 08 днів щорічної відпустки у сумі 7 176,03 грн

У відповідь на адвокатський запит ГУНП в Київській області листом від 26.12.2023 № 2623/109/29/1-23 повідомило, що підстави для виплати при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної, додаткової відпусток та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про відпустки" №504/96-ВР від 15.11.1996 (Закон №504/96-ВР) № 504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка; додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці; додаткова відпустка за особливий характер праці; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням; 3) творча відпустка; 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях; 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; відпустка у зв`язку з усиновленням дитини; додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи; 5) відпустки без збереження заробітної плати.

Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть встановлюватись інші види відпусток.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 504/96-ВР у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частин першої, другої статті 92 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 (Закон № 580-VIII) поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону № 580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відповідно до частин дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 93 Закону № 580-VIII поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Частинами першою та другою статті 94 Закону № 580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (Порядок № 260), передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами 7 і 9 пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Отже, законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас, надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин 2,3 статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону № 580-VIII і Порядку № 260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП і Закону № 504/96-ВР, яким передбачено право працівника у разі звільнення на виплату грошової компенсації за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2021 № 160/10875/19.

Довідкою ГУНП в Луганській області від 19.02.2024 № 480/111/19-2024 підтверджується, що не використані позивачем дні основної відпустки становлять: у 2015 році - 3 діб, у 2016 році - 13 діб; у 2021 році - 30 діб; за 2022 рік - 45 діб. Також позивачу не надавались додаткові відпустки як учаснику бойових дій за 2015 рік - 14 діб, за 2016 рік - 14 діб, за 2019 рік - 14 діб, за 2022 рік - 14 діб.

Матеріалами справи підтверджено використання позивачем додаткової відпустки як учаснику бойових дій у 2023 році з 01 по 14 лютого 2023 року. Також підтверджена виплата компенсації за невикористані 08 днів щорічної відпустки у 2023 році.

Інші належні та допустимі докази на підтвердження виплати позивачу компенсації чи надання позивачу вищевказаних днів невикористаної щорічної чергової та додаткової відпустки, додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015, 2016, 2021, 2022 роки у загальній кількості 91 доба, та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2019, 2022 роки у загальній кількості 56 діб та про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015, 2016, 2021, 2022 роки у загальній кількості 91 доба та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016 2019, 2022 роки у загальній кількості 56 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з Національної поліції України 28.02.2023.

Разом із цим розмір та порядок обчислення належних позивачу сум компенсації за невикористані дні відпусток, що мають бути вчинені відповідачем на виконання цього рішення суду, не є предметом спору в межах даної справи.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Київській області (вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015, 2016, 2021, 2022 роки у загальній кількості 91 доба, та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2019, 2022 роки у загальній кількості 56 діб.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015, 2016, 2021, 2022 роки у загальній кількості 91 доба та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2019, 2022 роки у загальній кількості 56 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з Національної поліції України 28.02.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська