Справа № 280/89/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
21 лютого 2024 року (09:50) Справа № 280/89/24 :

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №280/89/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» задоволено, зокрема:

визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112080/2023/000037/2 від 29.12.2023;

стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці судові витрати за сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

15.02.2024 до суду від представника позивача надійшла заява (вх. № 7506), в якій заявник просить суд стягнути з Запорізької митниці витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12078,00 грн.

Зазначена заява надіслана відповідачу через підсистему «Електронний суд» 14.02.2024.

Ухвалою суду від 15.02.2024 заяву представника позивача призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

16.02.2024 до суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № 7642), в яких останній зазначає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що адвокатом Биковим С.А. надавались правничі послуги ТОВ «Технохімреагент», зокрема відсутні відомості про такого представника у позовній заяві, адвокатом не підписано жодних процесуальних документів, тощо. Також, представник відповідача вказував на те, що позивач під час розгляду адміністративної справи не зазначав про наявність витрат на правову допомогу, як і не вказував про те, що докази понесення таких витрат будуть надані пізніше. Крім того, представник відповідача вказував на те, що витрати на правову допомогу в розмірі 12078,00 грн. є неспівмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правової допомоги.

У відповідності до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За приписами п.10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 252 КАС України, суд вважає за можливе провести судове засідання без виклику учасників справі, на основі наявних у суду матеріалів у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Згідно з ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення з питань розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Щодо посилань представника відповідача на те, що позивачем не було своєчасно надано докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, то суд зазначає, що у позовній заяві позивачем було зазначено про те, що він не має можливості зазначити розмір судових витрат, оскільки такі ще формуються, а також зазначено про те, що позивач буде просити про розподіл судових витрат після ухвалення рішення суду. При цьому, позивачем дотримано 5-ти денного строку для подання заяви про розподіл судових витрат після ухвалення рішення.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що не підтверджена участь представника позивача адвоката Бикова С.А. у розгляді справи, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що правова допомога за своєю природою може бути різною і не завжди надання правової допомоги пов`язано з тим, що саме представник буде брати участь у судових засіданнях, подавати заяви від власного імені, тощо.

У даному випадку, з матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ «Технохімреагент» та адвокатом Биковим С.А. укладено договір від 29.12.2023 відповідно до умов якого, адвокат надавав правову допомогу виключно у вигляді складання процесуальних документів. Договором не було обумовлено участі адвоката Бикова С.А. у судовому розгляді справи, не було делеговано йому повноважень подавати до суду документи від власного імені, тощо. А відповідно і відсутність ордеру чи довіреності не може бути підставою для висновків про не підтвердження надання правової допомоги, оскільки такі необхідні саме для підтвердження повноважень у суді представляти інтереси клієнта, підтвердження права подавати від імені клієнта документи, тощо.

В даному випадку, адвокатом надавались послуги лише щодо складання документів, що відображено у акті виконаних робіт від 14.02.2024.

Щодо розміру понесених витрат на правову допомогу у розмірі 12078,00 грн., суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/West Alliance Limited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі Ятрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), №31107/96).

В даному випадку, зважаючи на предмет спору, складність адміністративної справи, кількість та об`єм наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 12078,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та часом витраченим адвокатом на надання такої допомоги.

Суд зазначає, що така дія як ознайомлення із відзивом на позовну заяву є складовою подання відповідні на відзив, а отже, в даному випадку, не є окремими послугами з надання правової допомоги.

Отже, з урахуванням обсягу наданих послуг, складності адміністративної справи, суд дійшов висновку, що обґрунтованим розміром витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, є 3000,00 грн. за підготовку позовної заяви та відповіді на відзив.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 252 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі № 280/89/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (69034, м.Запоріжжя, вул.Цимлянська, 29-А, ) до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, 12, ) про визнання протиправним та скасування рішення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.02.2024.

Суддя Ю.В. Калашник