Справа № 619/636/22
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 р.Справа № 619/636/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівської митниці Державної митної служби України на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 22.12.2023, (головуючий суддя І інстанції: Мальцев С.О.) по справі № 619/636/22

за позовом ОСОБА_1

до Чернігівської митниці Державної митної служби України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- скасувати постанову про порушення митних правил № 0449/10200/21 від 29 листопада 2021 року, справу про порушення митних правил №0449/10200/21 щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.469 МК України закрити.

В обґрунтування позову зазначила, що її притягнуто до адміністративної відповідальності за передачу транспортного засобу особистого користування - легкового автомобіля марки «BMW 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тимчасово ввезеного на митну територію України 20.07.2018 у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Разом з тим, доказів в підтвердження передачі легкового автомобіля іншій особі саме ОСОБА_1 відповідачем не надано, в спірній постанові не встановлено ким, коли саме та за яких обставин відбулась ймовірна передача транспортного засобу.

Звертала увагу, що на час ввезення транспортного засобу на митну територію України липень 2018 р. була відсутня норма права, яка передбачала відповідальність за передачу такого транспортного засобу іншій особі. Відповідальність, передбачена ч. 4 ст. 469 МК України введена в дію лише у серпні 2019 р., тому позивач не може відповідати за діяння, яке на момент ввезення автомобіля на територію України не визнавалось законом як правопорушення.

Крім того, вказувала, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи, оскільки їй не направлено копію протоколу про порушення митних правил, не повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, чим позбавлено ОСОБА_1 можливості надати пояснення, брати участь у дослідженні доказів обвинувачення, скористатись юридичною допомогою і таким чином вплинути на результат провадження.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 22.12.2023 позов задоволено.

Чернігівська митниця Державної митної служби України (далі відповідач), не погоджуючись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції поверхнево дослідив матеріали справи, що не дало змоги з`ясувати ряд питань, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що 13.07.2021 о 16:30 в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці у напрямку «виїзд за митну територію України» по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «BMW 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому водієм слідував громадянин України ОСОБА_2 .

Під час перевірки, митний орган встановив, що зазначений транспортний засіб 20.07.2018 ввезений на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 та в межах строку не вивезений за межі митної території України.

Також встановлено, передачу транспортного засобу за договором купівлі-продажу від 15.04.2021 №Б/Н громадянці України ОСОБА_3 без дозволу митного органу.

В зоні митного контролю легковий автомобіль марки «BMW 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився у володінні ОСОБА_4 , натомість особи, яка ввезла зазначений транспортний засіб на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» - ОСОБА_1 , не було.

Зазначає, що факт передачі ОСОБА_1 транспортного засобу особистого користування - легковий автомобіль марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , тимчасово ввезений на митну територію України 20.07.2018, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України є доведеним, отже позивача правомірно притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України.

Також, зазначає, що розгляд справи про порушення митних правил відбувся з дотриманням процедури, а саме: протокол про порушення позивачем митних правил від 13.07.2021 складений за відсутності позивача з огляду на те, що остання не перебувала у транспортному засобі на момент його в`їзду до зони митного контролю, примірник протоколу та повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку за наявною в Чернігівській митниці адресою. Отже, відповідачем вжито заходи щодо забезпечення прав ОСОБА_1 , передбачених статтями 494, 498 та 526 МК України.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що13.07.2021 старшим держаним інспектором м.п. «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці Маюренко О.П. складено протокол про порушення митних правил № 0449/10200/21 відносно ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України (а.с. 178-181).

Згідно протоколу, 13.07.2021 о 16:30 год в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці у напрямку «виїзд за митну територію України» по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль д.р.н. НОМЕР_3 , в якому водієм слідував громадянин України ОСОБА_2 . До митного оформлення надано документи, згідно яких ОСОБА_5 заявлено до митного оформлення товар, легковий автомобіль іноземного виробництва, марка BMW, модель 316, VIN-код НОМЕР_2 .

Під час здійснення митних формальностей, згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ митним органом встановлено, що 20.07.2018 ОСОБА_1 ввезла на митну територію України в зоні діяльності Харківської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року автомобіль марка BMW, модель 316, VIN-код НОМЕР_2 .

Станом на 13.07.2021 митницею не зафіксовано факту перетину транспортним засобом марки BMW, модель 316, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 митного кордону України в напрямку виїзду за межі митної території України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила неправомірні дії з автомобілем марки BMW, модель 316, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тимчасово ввезеного на територію України, шляхом передачі його у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Також, протокол містить посилання, що розгляд справи відбудеться 28.07.2021 за адресою просп. Перемоги 6, м. Чернігів.

Копію протоколу від 13.07.2021 направлено відповідачем засобами поштового зв`язку на поштову адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , однак конверт повернувся із відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с. 184-185).

Розгляд справи про порушення митних правил № 0449/10200/21 перенесено на 29.11.2021 о 10:00, про що складено лист-повідомлення від 05.11.2021 (т. 1 а.с. 177).

29.11.2021 в.о. заступника начальника Чернігівської митниці Мартиновим С.В. прийнято постанову № 0449/10200/21, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України у вигляді штрафу в сумі 34 000,00 грн. (т. 1 а.с. 174-176).

Згідно постанови, ОСОБА_1 передала транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , тимчасово ввезений на митну територію України 20.07.2018, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України та скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 469 МК України.

Також у постанові зазначено, що в ході здійснення митного контролю та перевірки наданих документів встановлено, що транспортний засіб марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 передано, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.04.2021 № Б/Н громадянці України - ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 31.08.2016 року Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області) без дозволу митного органу.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про порушення митних правил, оскаржила її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявності в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 469 МК України.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України (далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 4 ст. 469 МК України встановлено відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Згідно ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

При цьому, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною 5 даної статті визначено, що на особу, яка тимчасово ввезла транспортний засіб особистого користування, покладено обов`язок вивезти за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, цей транспортний засіб, або помістити у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформити для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, на особу покладається обов`язок вчинити низку дій з метою дотримання вимог законодавства України.

Згідно ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Частиною 4 ст. 255 МК України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Таким чином, невиконання особою дій, визначених законодавством України, унеможливлює надання митним органом дозволу на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення. Митне оформлення в такому випадку не може вважатись закінченим.

Тобто, у разі встановлення фактів відчуження чи передачі у володіння, користування або розпорядження іншим особам транспортних засобів особистого користування, ввезених особами-нерезидентами, є підстави для розгляду питання щодо наявності ознак правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України.

Судом встановлено, що 20.07.2018 ОСОБА_1 ввезла на митну територію України в зоні діяльності Харківської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення для особистого користування терміном до одного року автомобіль марки BMW, модель 316, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

15.04.2021 зазначений автомобіль придбала ОСОБА_6 за договором купівлі продажу № Б/Н, укладеним з ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 194).

Про вказані обставини зазначено митним органом у спірній постанові.

Статтею 467 Митного кодексу України установлено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Як зазначалось вище, зміст виявленого митним органом порушення полягає у тому, що позивач, здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України, передала його іншій особі.

Разом з тим, ключовим в даній справі є встановлення моменту передачі ввезеного позивачем на територію України транспортного засобу, що має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення останнього до відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення позивачем відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» до ст. 469 Митного кодексу України було внесено зміни, а саме - назву статті викладено в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Пункт 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набрав чинності 22.08.2019, в той час як транспортний засіб марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивачем тимчасово ввезений на митну територію України 20.07.2018.

Колегія суддів не погоджується з доводами митного органу, що моментом передачі транспортного засобу позивачем іншій особі ( ОСОБА_8 ), слід вважати саме липень 2021 року, оскільки ця дата не фіксує момент передачі спірного транспортного засобу ОСОБА_9 безпосередньо від позивача.

При цьому, такі доводи були б доречними у разі дії ч.4 ст.469 Митного кодексу України на момент ввезення позивачем транспортного засобу в України, оскільки, як наголошувалось вище, строк притягнення до відповідальності за цією нормою починається з моменту виявлення правопорушення.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Митним органом не доведено коли та за яких обставин конкретно відбулася передача вказаного транспортного засобу позивачем іншій особі, зокрема - Wais Estera.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

З урахуванням наведеного, вірним є висновок суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України.

Щодо процедури розгляду справи про порушення митних правил.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил регламентовано главою 69 Митного кодексу України.

У відповідності до положень ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

За правилами ст. 498 МК України прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення є правом, а не обов`язком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Така особа зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами.

Згідно із ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, в наведених нормах законодавства чітко закріплено обов`язок органу доходів і зборів вручити (надіслати) особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, примірник протоколу про порушення митних правил, в якому, крім іншого, зазначаються час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а у випадку неповідомлення зазначеної інформації під час вручення протоколу - проінформувати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Зазначений висновок відповідає правові позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 року по справі № 320/4759/16-а.

Судовим розглядом встановлено, що розгляд справи відбувався за відсутності позивача, протокол про порушення митних правил від 13.07.2021 складено відповідачем за відсутності позивача, належних доказів отримання його та повідомлення позивача про дату та час розгляду справи, матеріали справи не містять і відповідачем не надано.

Наявна в матеріалах справи копія "конверту" не є належним доказом сповіщення позивача про дату та час розгляду справи, оскільки зазначений документ не містить опису поштового вкладення. Крім того, згідно відмітки Укрпошти на цьому документі вбачається, що останній повернувся до митниці з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», що не є доказом належного вручення. (а.с. 172).

Колегія суддів зазначає, що відмітка "за закінченням терміну зберігання" не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Подібна відмітка не дає обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення особи, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано відправлення, не виявлено за місцем проживання.

Також, відповідачем не надано доказів направлення листа від 05.11.2021, яким повідомлено про перенесення розгляду справи про порушення митних правил на іншу дату.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, доказів своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1 про порушення відносно нього справи про порушення митних правил, час та місце її розгляду відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи про порушення митних правил відповідачем порушено процедуру своєчасного повідомлення позивача про час та місце її розгляду, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є неправомірною.

Отже доводи апелянта щодо належного забезпечення участі позивача у розгляді справи про порушення митних правил спростовуються вищенаведеним обґрунтуванням.

Враховуючи викладене, з урахуванням приписів ч.2 ст. 77 КАС України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, не надано належних доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та не дотримано вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, обмежено позивача у реалізації прав, передбачених МК України, не дотримано вимог чинного законодавства та принципів, передбачених статтею 2 КАС України, а тому спірна постанова є неправомірною.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 286, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 22.12.2023 по справі № 619/636/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій О.В. Присяжнюк