Справа № 520/15410/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 лютого 2024 р.Справа № 520/15410/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

розглянувши у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід складу суддів Подобайло З.Г., Присяжкюк О.В., Бартош Н.С. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року по справі № 520/15410/23

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Манько Олексій Михайлович, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028800 від 01 червня 2023 року, винесену виконуючого обов`язки начальником відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті Богінським О. про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року, прийнятим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)) по справі № 520/15410/23 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2023 р. витребувано з Харківського окружного адміністративного суду справу № 520/15410/23.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року по справі № 520/15410/23 , у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання - відмолено, закінчено підготовку до розгляду адміністративної справи та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

20.02.2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід кладу суддів Подобайло З.Г., Присяжнюк О.В., Бартош Н.С. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що складом суддів йому відмовлено проведення розгляду справи за апеляційною скаргою за його присутністю у судовому засіданні та проведення спільного огляду та дослідження ключового доказу, а саме : відео файл №2555МЕDIA.MP4, яке залучено відповідачем. Вказує , що незрозуміло яким шляхом відбудеться дослідження відео файлів та його відеовідтворення без позивача та сторін по справі? Яким чином суд встановить, що за кермом транспортного засобу перебуває зовсім інша людина , а не він ? Яким шляхом судді апеляційної інстанції без участі власника автомобіля встановить, що автомобіль не є його та він не має жодного відношення до даного автомобіля? Так як суд першої інстанції проігнорував елементарні норми закону, які б дозволи реалізувати всі наявні права позивача у справі і це не призвело б до того, щоб зазначити у рішенні суду (Іменем України) інформацію, яка не відповідає дійсності. Враховуючи, що склад суду не виявив бажання його участі, то виникають сумніви у об`єктивності та неупередженість даного складу суду . Посилаючись на вимоги п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), ст. 5 Конституції України просить задовольнити заявлений відвід складу суддів Другого апеляційного адміністративного суду Подобайло З.Г., Присяжнюк О.В., Бартош Н.С. у справі № 520/15410/23 , розглянути заяву про відвід суддів за відсутності позивача та його представника та направити судову справу для проведення автоматизованого розподілу справи для визначення нового складу суддів.

Вирішуючи питання про відвід та дослідивши доводи поданої позивачем заяви, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши зміст поданої ОСОБА_1 заяви про відвід складу суддів Другого апеляційного адміністративного суду Подобайло З.Г., Присяжнюк О.В., Бартош Н.С. у справі № 520/15410/23, колегією суддів встановлено, що доводи поданої заяви зводяться фактично до незгоди позивача з процесуальними рішеннями суду , а саме щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання та призначення до апеляційного розгляду його апеляційної скарги в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

Так , відповідно ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Статтею 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, у тому числі значення справи для сторін, категорію та складність справи, кількість сторін та інших учасників справи та чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.

Враховуючи характер спірних відносин, склад учасників, предмет доказування та той факт, що розгляд справи не становить значний суспільний інтерес, дана справа відноситься до справ незначної складності.

Судом першої інстанції справа була розглянута в порядку спрощеного провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 310 КАС України апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Згідно з ч. 1 п. 1, 3 ст. 311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощенного позовного провадження без повідомлення сторін, судом апеляційної інстанції можуть бути розглянуті без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, а також у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 6 ст. 262 КАС України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Колегія суддів зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої доводи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 755/12623/19.

Також Верховний Суд у постанові від 19.08.2020 року по справі №320/2567/19 зробив висновок про те, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи те, що скаржником оскаржується рішення суду першої інстанції у справі, яка у відповідності до положень статті 12 КАС України не відноситься до категорії справ, що підлягань розгляду виключно за правилами зального позовного провадження, тобто пріоритетним для цієї справи є швидке її вирішення, при цьому враховуючи те, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в апеляційній скарзі не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання апелянта про розгляд цієї справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі Axen v. Germany, заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 року Varela Assalino contre le Portuga, заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Колегія суддів додатково зазначає, що положення КАС України передбачають, що участь сторін в судовому засіданні апеляційної інстанції не є обов`язковою, оскільки повноваження вищих судових органів стосовно перегляду судових рішень мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Сторони мають можливість надати письмові пояснення, відзив на апеляційну скаргу.

При цьому, положення ч. 2 ст. 311 КАС України надають суду апеляційної інстанції право призначити справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні, якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати саме у відкритому судовому порядку.

При наданні оцінки доводам заяви позивача, суд також враховує, що незгода з процесуальними рішеннями під час розгляду справи не є підставою для відводу, у відповідності до ч. 4 ст. 36 КАС України.

Таким чином, наведені заявником доводи є безпідставними та не свідчать про упередженість чи необ`єктивність складу суддів Другого апеляційного адміністративного суду Подобайло З.Г., Присяжнюк О.В., Бартош Н.С. , а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу суддів Другого апеляційного адміністративного суду Подобайло З.Г., Присяжнюк О.В., Бартош Н.С. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності при розгляді справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід складу суддів Другого апеляційного адміністративного суду Подобайло З.Г., Присяжнюк О.В., Бартош Н.С. у адміністративній справі № 520/15410/23 необґрунтованим.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати справу № 520/15410/23 для вирішення питання про відвід іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Присяжнюк О.В. Бартош Н.С.