Справа № 460/19484/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, ухваленого в адміністративній справі за позовом
доГоловного управління пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправної рішення та зобов`язання вчинення певних дій,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2023, що набрало законної сили 27.11.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.05.2023 №39 (вих.15407/03-16) щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із зниженням пенсійного віку. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.05.2023 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суму судового збору у розмірі 536,80 грн.

На адресу суду надійшла заява про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України). На обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 та повторному розгляді заяви від 11.05.2023 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідачем не було враховано правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною "права на суд", а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

Зокрема, у пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" ("Hornsby v. Greece", заява № 18357/91), суд наголошує, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (N1) від 27 серпня 1991 року, серія А, N209,с.20, п.59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v.United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія А, N18, с.16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Суд зазначає, що виконанням рішення суду є вчинення відповідачем дій у повній відповідності із резолютивною частиною рішення.

Судом встановлено, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 та повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 11.05.2023 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 18.12.2023 №39 про відмову в призначенні такого виду пенсії, оскільки станом на 01.01.1993 особа проживала у зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років та через відсутність необхідного страхового стажу 24 роки.

Водночас, при розгляді справи №460/19484/23 судом встановлено, що страховий стаж позивача для нарахування пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку сукупно становить 25 років 6 місяців, а період роботи в Локницькому ССТ з 14 червня 1996 року по 25 жовтня 2000 року та кооперативному підприємстві Зарічненської райспоживспілки Кооператор з 25 жовтня 2000 року по 08 січня 2002 року підтверджується її трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 27.06.1987 року на ім`я ОСОБА_2 з вкладкою до Трудової книжки від 14.06.1996 року, належним чином завірена копія якої надавалась відповідачу. Також страховий стаж позивача підтверджується витягами з розпорядження Правління Локницького ССТ Зарічненської райспоживспілки №32 від 14.06.1996 року (довідка № 16 від 10.05.2023 року) , №20 від 25.10.2000 року та витягами з наказів №18 від 25.10.2000 року кооперативного підприємства Кооператор Зарічненської райспоживспілки та № 2а від 08.01.2022 року (довідка № 17 від 10.05.2023 року ).

Крім того, при розгляді справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи факт проживання позивача в 3 зоні гарантованого добровільного відселення протягом 3 років 11 місяців 2 днів до 01.01.1993 року (з 26.04.1986 по 22.06.1987 року - 1 рік 1 місяць 26 днів; з 01.10.1990 по 03.10.1991 року 1 рік 3 дні; з 01.10.1009 по 01.01.1993 року 1 рік 9 місяців 4 дні ).

Отже, всупереч рішенню Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2023, що набрало законної сили 27.11.2023, під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.05.2023 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не враховано правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, рішення суду відповідачем не в повній мірі виконується, що є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації громадянином його гарантованого Конвенцією "права на справедливий суд".

Відповідно до ч.1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: "Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи".

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з виконання рішення суду у визначений відповідачем спосіб є протиправними, такими, що також сприяють тривалому порушенню права власності позивача, яке гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відновлене у судовому порядку.

Отже, заява позивача є обґрунтованою та належить до задоволення.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення суду, ухваленого в адміністративній справі №460/19484/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинення певних дій.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №460/19484/23 щодо неврахування правової оцінки, наданої судом у такому рішенні, при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 11.05.2023 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 19.02.2024.

Суддя Олег ГРЕСЬКО