Справа № 160/2749/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 лютого 2024 року Справа № 160/2749/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати індексації грошового забезпечення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь середній заробіток за період з 10.11.2017 по день фактичного розрахунку - 26.10.2023 за несвоєчасну виплату при звільненні - індексації грошового забезпечення в розмірі: 603 013,12 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 позовну заяву - залишено без руху.

Надано позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Позивачем 15.02.2024 надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

Суд, дослідивши подану заяву, дійшов наступного висновку.

Предметом спору в даній справі є стягнення середнього заробітку за час затримки виплати позивачу індексації грошового забезпечення.

Так, відповідно до матеріалів позовної заяви, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2023 у справі №160/18786/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2023, військовою частиною НОМЕР_1 26.10.2023 здійснено виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 до 10.11.2017 включно, враховуючи базовий місяць для обчислення індексації - січень 2008 року.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд наголошує, що за своєю правовою природою "середній заробіток за час затримки виплати позивачу індексації грошового забезпечення" є різновидом "середнього заробітку за час затримки розрахунку", а тому не входить до структури заробітної плати. (висновок Великої Палати Верховного суду викладений у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21).

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, дані спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби.

Таким чином, дія норм КЗпП України в частині визначення строку звернення до суду з даним позовом не розповсюджується на дану категорію справ.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до долученої до позову платіжної інструкції №1203 від 25.10.2023, відповідачем на виконання рішення суду у справі № 160/18786/22 перераховано на рахунок позивача індексацію грошового забезпечення 26.10.2023.

З позовом до суду позивач звернувся 24.01.2024 (засобами поштового зв`язку), тобто з порушенням місячного строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що він є юридично необізнаною особою та з метою отримання правничої допомоги звернувся до Павлоградського МЦ з надання БВПД. Правову допомогу у вигляді складання адміністративного позову йому надали тільки 24.01.2024 і в той же день він направив документи до суду. З урахуванням викладеного, вважає, що процесуальні строки пропущені з поважних причин, які від нього не залежали.

Частиною 1 статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Викладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20, Верховного Суду у постановах від 17 березня 2021 року у справі №160/3121/20, від 18 березня 2021 року у справі №320/2915/20 та ін.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зауважує, що позивачем жодних доказів щодо вчасного звернення за правовою допомогою з метою звернення до суду не надано, зокрема, не наведено причин, які б заважали йому у більш короткий термін звернутись за правовою допомогою.

Поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Натомість у заяві про поновлення строку звернення до суду позивач не вказав, які саме об`єктивні поважні (непереборні) причини унеможливили його звернення до суду у встановлений процесуальним законодавством строк. Позивач не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку. Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Аналогічні висновки щодо порядку обчислення строків звернення до суду у справах з подібними спірними правовідносинами, а також оцінки поважності причин їх пропуску викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 9901/68/20, від 09 лютого 2022 року у справі №9901/473/21.

Приписами ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд на підставі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За висновком, викладеним в рішенні від 18.10.2005 у справі «МПП «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами.

"...Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів" (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом не є поважними, а тому вона підлягає поверненню.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, керуючись статтями 123, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Калугіна