Справа № 760/8479/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/8479/21 Головуючий у 1 інстанції: Коробенко С.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 4 батальйону старшого лейтенанта Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Бабенко Ігоря Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 3 роти 4 батальйону старшого лейтенанта Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Бабенко Ігоря Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, в якому просив6

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3963423 від 24 березня 2021 року;

- закрити справу про адміністративне правопорушення;

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції м. Києві Департаменту патрульної поліції судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 454,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує про недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки, в оскаржуваній постанові не зазначено технічний засіб-, яким здійснено відеозапис, що долучений відповідачем до матеріалів справи. Тому, апелянт вважає, що такий відеозапис не може вважатися належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Крім того, апелянт зазначає, що, згідно оскаржуваної постанови відповідача, час скоєння адміністративного правопорушення « 09:57:00», що не відповідає даним часу вчинення адміністративного правопорушення, зазначеним на відеозаписі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року витребувано в Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції відеозапис, наданий суду на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, яке стало підставою для винесення постанови серії ЕАН №3963423 від 24.03.2021. Встановлено строк для подання витребуваних доказів до 16 лютого 2024 року. Продовжено строк розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 4 батальйону старшого лейтенанта Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Бабенко Ігоря Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - на 15 (п`ятнадцять) днів.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, 16 лютого 2024 року електронною поштою та 19 лютого засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції надійшли пояснення, в яких вказує, що в Управлінні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції відсутні фото - та відеоматеріали, на підставі яких була винесена постанова серії ЕАН № 3963423 від 24.03.2021, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статтею 122 КУпАП.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, інспектором 3 роти 4 батальйону старшим лейтенантом Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Бабенко Ігорем Володимировичем 24 березня 2021 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3963423 відносно ОСОБА_1 .

Згідно вказаної постанови, 24 березня 2021 о 09 год. 56 хв. за адресою м. Київ, вул. Червоноармійська, 65 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР.

Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За приписами пункту 8 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормами статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху закріплено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту « 17.1 Правил дорожнього руху, На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Згідно частини 3 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором 3 роти 4 батальйону старшим лейтенантом Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Бабенко І.В. 24 березня 2021 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3963423, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. (а.с. 4-5).

Згідно оскаржуваної постанови відповідача, 24 березня 2021 о 09 год. 56 хв. за адресою м. Київ, вул. Червоноармійська, 65 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР.

Так, у позовній заяві та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує, що, всупереч вимогам статей 251, 268, 278 КУпАП, інспектором Бабенком І.В. винесено постанову попередньо не проаналізувавши будь-які докази.

Крім того, позивач зазначає, що постанова ЕАН № 3963423 від 24.03.2021 р., а саме пункт 7, не містить в додатках будь-яких наявних доказів здійснення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що із відеозапису наданого відповідачем до відзиву вбачається, що транспортний засіб Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 рухався з порушенням ПДР, а саме, в смузі для руху громадського маршрутного транспортного засобу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3963423 від 24 березня 2021 немає.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Отже, наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ураховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

Матеріали справи свідчать, що разом з відзивом на позовну заяву Управлінням патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції надано до суду першої інстанції компакт-диск.

Відповідно до акту Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року №61, компакт-диск, що міститься в матеріалах справи № 760/8479/21 між а.с.23 та а.с.24, прошитий, має пошкодження, через що, перегляд наявних на ньому файлів не можливий.

Отже, перегляд фалів, що містяться на компакт-диску, який разом з відзивом на позовну заяву наданий відповідачем суду першої інстанції є неможливим з незалежних від суду апеляційної інстанції причин, оскільки, такий компакт-диск був пошкоджений до отримання Шостим апеляційним адміністративним судом матеріалів даної адміністративної справи № 760/8479/21 з Солом`янського районного суду міста Києва.

З метою повного та всебічного встановлення обставин цієї справи та правильного вирішення спору, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року витребувано в Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції відеозапис, наданий суду на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, яке стало підставою для винесення постанови серії ЕАН №3963423 від 24.03.2021.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, до суду апеляційної інстанції від відповідача - Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції надійшли пояснення, в яких вказує, що в Управлінні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції відсутні фото - та відеоматеріали, на підставі яких була винесена постанова серії ЕАН № 3963423 від 24.03.2021, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статтею 122 КУпАП.

Таким чином, з вищевказаного слідує, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП (наданий відповідачем компакт-диск пошкоджений), а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, суду апеляційної інстанції таких доказів не надано.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувана постанова серії ЕАН №3963423 від 24 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічні засоби за допомогою яких здійснено відеозйомку, а тому, вищевказаний відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №524/1284/17.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що при розгляді справи встановлено відсутність доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначив наступне: «…У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, є не доведеним.

Таким чином, постанова інспектора 3 роти 4 батальйону старшого лейтенанта Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Бабенко Ігоря Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3963423 від 24 березня 2021 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не підтвердженні доказами, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 286, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 3 роти 4 батальйону старшого лейтенанта Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Бабенко Ігоря Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3963423 від 24 березня 2021 року.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.