Справа № 280/3016/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 280/3016/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року (головуючий суддя Кисіль Р.В.)

в адміністративній справі №280/3016/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 11.05.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії за віком позивачу;

- зобов`язати відповідача перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком позивачу з дати припинення з компенсацією втрати частини доходу та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в 1998 році він виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю. Позивач отримував пенсію на рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк». В грудні 2021 року ним відкрито рахунок в ОТП Банк. В січні 2022 року банком передано заяву до ГУ ПФУ в Запорізькій області. Виплату пенсії на рахунок в ОТП Банк не переведено. На заяву представника позивача пенсійний орган повідомив, що в червні місяці 2022 року з банківської установи ПАТ «Приватбанк» надійшла інформація про те, що рахунок ОСОБА_1 закритий за заявою власника, отже нарахування пенсійних коштів було призупинено. На повторну заяву було повідомлено, що заява не відповідає п. 10 Порядку №1596 в частині зазначення місця фактичного проживання в населеному пункті в межах України. Позивач вважає бездіяльність ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення її виплати та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що розмір пенсії позивача не може бути нижче за визначений ч. 3 ст. 28 Закону №1058-IV розмір. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.05.2020 року у справі №815/1226/18 (провадження №11-1206апп19) пенсію позивачу слід поновити з дня припинення (призупинення) пенсійних виплат. Разом з тим, вказав, що оскільки позивач (представник позивача) з відповідною заявою до територіального органу Пенсійного фонду України не звертався (докази іншого в матеріалах справи відсутні), то вказана вимога є передчасною та не підлягає задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що при зверненні з заявою про виплату пенсії або грошової допомоги від ОСОБА_1 про виплату пенсії на рахунок, відкритий в філії АТ «ОТП БАНК» позивачем не дотримано встановлений чинним законодавством України порядок, а саме: не дотримано вимог ст. 44 Закону №1058, Порядку №22-1 та Постанови №1596 щодо особистого звернення до сервісного центру з заявою встановленого зразка, паспортом громадянина України або іншим документом, що засвідчує її особу, місце її проживання (реєстрації) в межах України та надання оригіналів необхідних документів, визначених Порядком №22-1 та Постановою №1596. Також вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по сіті спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що у 1998 році ОСОБА_1 , виїхав на постійне місце проживання до держави Ізраїль.

11.08.2020 ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 звернулась до Мелітопольського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 01.09.2020 за вих. №7735-7694/-02/8-0800/20 Мелітопольський відділ обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомив позивача про те, що на день подання заяви про призначення пенсії за віком (11.08.2020) ОСОБА_2 постійно проживає на території іншої держави (Ізраїль), тобто не виконуються умови, зокрема, статей 47, 51 Закону №1058, пунктів 2.21, 2.22, 2.23, 2.9 Порядку, а саме:

не надано документи, які підтверджують особу, яка звертається за призначенням пенсії, її вік та місце проживання (реєстрації) в Україні. Таким чином, законних підстав для призначення пенсії за віком гр. ОСОБА_2 на даний час не має.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2021 по справі №280/7821/20 зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії ОСОБА_2 від 11.08.2020 відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

Зазначене рішення набрало законної сили 15.04.2021.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №280/7821/20 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 11.08.2020, згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія позивачу виплачувалась на банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» з липня 2021 року по травень 2022 року за період з 11.08.2020 по 31.05.2022.

В грудні 2021 року позивачем відкрито рахунок в «ОТП Банк».

Виплату пенсії на рахунок в «ОТП Банк» не переведено.

З червня 2022 року виплату пенсії позивачу припинено (призупинено).

15.03.2023 представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з питання припинення пенсійних виплат.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 12.04.2023 повідомлено, що відповідно до п. 4.1 Порядку №22-1 заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається особою особисто, відповідно до цього Порядку, приймається органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Отже, після звернення ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду України з заявою про поновлення виплати пенсії, буде розглянуто питання щодо виплати пенсії на банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП Банк».

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 21.04.2023 повідомлено, що заява представника позивача від 18.04.2023 не відповідає п. 10 Порядку 1596 в частині зазначення місця фактичного проживання одержувача пенсії в населеному пункті в межах України.

Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутись до відділу обслуговування громадян.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати його пенсії. Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною 3 статті 35 та статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пунктами 1.1 - 1.5 розділу І Порядку №22-1 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що:

заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1);

заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2);

заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3);

заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 року №13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 року за №991/27436 (пункт 1.1).

Заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 (пункт 1.2).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (пункт 1.3).

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (абз.6 п.1.9 розділу І Порядку №22-1).

Перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії або поновлення виплати раніше призначеної пенсії, визначений у розд. ІІ Порядку №22-1.

Зокрема, пунктом 2.8 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що:

виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору, ратифікованого Верховною Радою України;

держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, що також передбачено в статті 46 Конституції України (постанови Верховного Суду від 20.01.2022 року у справі №280/4551/21, від 04.07.2022 року у справі №380/22572/21 від 24.07.2023 року у справі №280/6637/22).

З пункту 3 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 вбачається, що Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.

Проте, відповідні зміни до законодавства до цього часу не були внесені.

Відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвела до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 року у справі №815/1226/18.

Матеріалами справи підтверджується, що представником позивача, який діяв на підставі нотаріальної довіреності, подано безпосередньо до управління Пенсійного фонду України особисту заяву позивача про поновлення пенсії.

При цьому, пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого представника, а тому посилання відповідача на те, що позивач повинен особисто звернутися із заявою про поновлення пенсії є помилковими.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.07.2019 року у справі № 812/564/18, від 01.10.2019 року у справі №826/3943/16, від 31.10.2019 року у справі №160/7699/18, від 30.01.2020 року у справі №489/5194/16-а, від 05.02.2020 року у справі №501/28/17, від 31.03.2020 року у справі №826/14837/16, від 18.05.2022 року у справі №160/5259/20.

Також, Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 року у справі №280/4551/21 сформовано правовий висновок, згідно якого:

«подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку №22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16.12.2020 №25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1».

Вказаний правовий висновок розповсюджується і на порядок виплати грошових коштів на карткові рахунки пенсіонерів, які фактично перебувають за кордоном (постанова Верховного Суду від 24.07.2023 року по справі №280/6637/22).

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що «колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається».

До виїзду до Ізраїлю позивач мав зареєстроване місце проживання на території Запорізької області.

Таким чином відмова відповідача щодо поновлення позивачу виплати пенсії за віком на визначений пенсіонером банківський рахунок в АТ «ОТПБАНК» за заявою поданою представником є протиправною.

При цьому, в силу приписів ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини 1 цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Для пенсій, призначених після 1 січня 2018 року, мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим цієї частини, виплачується після досягнення особою віку 65 років.

До досягнення цього віку таким особам може бути призначена державна соціальна допомога на умовах і в порядку, визначених Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".

При цьому абз. 1 ч. 1 ст. 28 зазначеного Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Отже, розмір пенсії позивача не може бути нижче за розмір, що визначений ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.05.2020 року у справі №815/1226/18 (провадження №11-1206апп19) пенсію позивачу слід поновити з дня припинення (призупинення) пенсійних виплат. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Щодо строку звернення до адміністративного суду.

Підставою для звернення до суду з даним позовом, слугував лист-відмова відповідача від 21.04.2023.

З даним позовом позивач звернувся до суду 12.05.2023, тобто в межах строку встановленого ст.122 КАС України.

Відтак, судом не встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 07.02.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова