Справа № 280/2633/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 280/2633/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року (суддя Семененко М.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29 березня 2023 року № 145 «Про встановлення факту вживати спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби» в частині перебування ОСОБА_1 19.03.2023 при виконанні обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, накладення на офіцера групи сил підтримки старшого лейтенанту ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «сувора догана», внесення до облікових даних старшого лейтенанту ОСОБА_1 даних, як схильного до алкоголізму, включення в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 даних про нездійснення преміювання за березень 2023 року старшого лейтенанту ОСОБА_1 , не включати в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової нагороди на період дії воєнного стану старшого лейтенанту ОСОБА_1 ;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 здійснити преміювання за березень 2023 року старшому лейтенанту ОСОБА_1 та виплату додаткової нагороди на період дії воєнного стану старшому лейтенанту ОСОБА_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.03.2023 №145, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, згідно наданих рапортів щодо встановлення факту виконання позивачем службових обов`язків у стані алкогольного сп`яніння та відмови виконання вимоги начальника штабу щодо проходження лікарського огляду та фіксації стану алкогольного сп`яніння. Однак, наказ та матеріали службового розслідування, на думку позивача, містять лише припущення щодо перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутні докази відмови від проходження медичного обстеження. Позивач вважає дії відповідача незаконними та просить суд задовольнити позов.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про встановлення факту вживати спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби» від 29 березня 2023 року № 145 в частині накладення на офіцера групи сил підтримки старшого лейтенанту ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «сувора догана», внесення до облікових даних старшого лейтенанту ОСОБА_1 даних, як схильного до алкоголізму, включення в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 даних про нездійснення преміювання за березень 2023 року старшого лейтенанту ОСОБА_1 , не включення в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової нагороди на період дії воєнного стану старшого лейтенанту ОСОБА_1 .

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити преміювання старшого лейтенанта ОСОБА_1 за березень 2023 року.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована відповідними рапортами заступника начальника штабу капітана ОСОБА_2 та начальника штабу заступника командира майора ОСОБА_3 . Згідно пункту 14 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами), до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які: відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника); вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника). Таким чином командир військової частини НОМЕР_1 під час застосування дисциплінарного стягнення «сувора догана» у відношенні старшого лейтенанта ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Крім того, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання військовослужбовцями порядку і правил встановлених статутами ЗСУ та іншим законодавством України, натомість позивачем було допущено порушення військової дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що ОСОБА_1 є офіцером групи сил підтримки старшим лейтенантом ВЧ НОМЕР_1 .

20.03.2023 заступником начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 складено рапорт на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 (зареєстрований №1534 від 22.03.2023), в якому зазначено, що 19.03.2023 ним був виявлений факт перебування військовослужбовців, у тому числі, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: манера спілкування підвищеної збудженості, гучні розмови, що переходили в крик та хитка хода, запах спиртних напоїв.

20.03.2023 начальником штабу першим заступником командира батальйону ВЧ НОМЕР_1 складено рапорт на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 (зареєстрований №1536 від 22.03.2023), в якому зазначено, що 19.03.2023 старший лейтенант ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив запах алкоголю та те, що він ледь тримався на ногах. Також зазначено, що в розмові він зізнався, що випивав алкоголь, оскільки його кинула дружина. Повідомив про те, що було віддано наказ про направлення ОСОБА_1 до м.Покровськ для проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння, однак йому повідомили, що ОСОБА_1 разом з іншим офіцером зачинилися у будинку, на стук в скло вікна не відповідали.

20.03.2023 водієм взводу матеріально технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 складено рапорт на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 (зареєстрований №1535 від 22.03.2023), в якому зазначено, що на виконання наказу прибув для того, щоб відвести людей до смт. Покровське, а саме до Військової служби правопорядку, однак зазначені особи зачинилися в будинку та не виходили.

20.03.2023 офіцером групи планування ВЧ НОМЕР_1 складено рапорт на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 (зареєстрований №1533 від 22.03.2023), в якому зазначено, що він, на підставі наказу начальника штабу, прибув для огляду можливого алкогольного сп`яніння офіцерів, однак зазначені особи зачинилися в будинку та не виходили.

Пунктом 2 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.03.2023 №145 «Про встановлення факту вжиття спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби» (далі наказ від 29.03.2023 №145), за порушення статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України офіцеру групи сил підтримки старшому лейтенанту ОСОБА_1 оголошено сувору догану.

Пунктом 4 наказу від 29.03.2023 №145, наказано начальнику медичної служби ВЧ НОМЕР_1 внести до облікових даних, у тому числі, старшого лейтенанта ОСОБА_1 як схильного до алкоголізму.

Підпунктом 5.1 пункту 5 наказу від 29.03.2023 №145 наказано начальнику групи персонального штабу ВЧ НОМЕР_1 включити в проект наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату преміювання військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 дані про нездійснення преміювання за березень 2023 року старшому лейтенанту ОСОБА_1 .

Підпунктом 5.2 пункту 5 наказу від 29.03.2023 №145 наказано не включати в проект наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з наказом від 29.03.2023 №145 в частині, що його стосується, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), яким визначено загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст.13 Статуту військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому (ст.49 Статуту).

Статтею 241 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України скарг (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Абзацом 7 статті 4 Дисциплінарного статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені вказаним Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Частиною першою статті 84 Дисциплінарного статуту передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, факт перебування військовослужбовця старшого лейтенанта ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 19.03.2023 встановлено на підставі рапортів начальника штабу першого заступника командира НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 , заступника начальника штабу капітана ОСОБА_2 , офіцера групи планування молодшого лейтенанта ОСОБА_4 та водія взводу матеріально технічного забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_5 .

Колегія суддів константує, що судом першої інстанції правильно зазначено, що надані рапорти не можна вважати беззаперечними доказами перебування ОСОБА_1 19.03.2023 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони містять лише викладення власних суджень осіб, які склали рапорти, про відповідні події.

Так, статтею 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначена процедура огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У рапортах, долучених до матеріалів справи, зазначено про те, що позивач зачинився у приміщенні та не відповідав, у зв`язку з чим не було можливості провести належний медичний огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, відповідач не був позбавлений можливості виклику посадової особи органу правопорядку для належного проведення перевірки та встановлення факту перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Неможливість проведення медичного огляду стосовно позивача не є підставою для беззаперечного висновку про перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що належний медичний огляд стосовно позивача не проводився, а рапорти не є достатнім доказом знаходження позивача у стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції погодужється з висновком суду першої інстанції про те, що наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.03.2023 №145 «Про встановлення факту вживати спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби» в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення «сувора догана», внесення до облікових даних позивача даних про схильність до алкоголізму, є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, враховуючи те, що підпункт 5.1 пункту 5 наказу від 29.03.2023 №145 (включити в проект наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату преміювання військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 дані про нездійснення преміювання за березень 2023 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 ) та підпункт 5.2 пункту 5 наказу від 29.03.2023 №145 (не включати в проект наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_1 ) були прийняти виходячи із встановленого факту виконання позивачем обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного наказу і в цій частині та які наслідок його скасування у зазначеній частині.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 здійснити преміювання за березень 2023 року старшому лейтенанту ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, підпунктом 5.1 пункту 5 наказу від 29.03.2023 №145 наказано начальнику групи персонального штабу ВЧ НОМЕР_1 включити в проект наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату преміювання військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 дані про нездійснення преміювання за березень 2023 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Підпунктом 5.2 пункту 5 наказу від 29.03.2023 №145 наказано не включати в проект наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Тобто, наказ від 29.03.2023 №145 є передумовою для подальшого прийняття наказів щодо вирішення про преміювання та виплати додаткової винагороди позивачу за березень 2023 року, при цьому оскаржуваний наказ не вирішує питання щодо призначення позивачу таких видів грошового забезпечення.

Враховуючи те, що наказом від 29.03.2023 №145 не вирішувалося питання щодо виплати/позбавлення виплати позивачу премії за березень 2023 року, а цей наказ є передумовою для подальшого прийняття рішень з цього питання, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що вимоги позивача в частині зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 здійснити преміювання за березень 2023 року старшому лейтенанту ОСОБА_1 задоволенню не підгають.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити преміювання старшого лейтенанта ОСОБА_1 за березень 2023 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову в цій частині вимог відмовити. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року скасувати в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити преміювання старшого лейтенанта ОСОБА_1 за березень 2023 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову в цій частині вимог відмовити.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров