Справа № 204/12391/23
Суддя: Приваліхіна А. І.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/204/38/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, в особі Приваліхіної А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського молодшого лейтенанта поліції другої роти першого батальйону Манеляка Олега Борисовича та Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів поліцейського молодшого лейтенанта поліції другої роти першого батальйону Манеляка О.Б. та Управління патрульної поліції у Вінницькій області, із вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення (а. с. 1-4, 18-20 та на звороті).

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень від 18 вересня 2023 року, зазначає, що 18 серпня 2023 року о 15 годині 16 хвилин молодшим лейтенантом поліції другої роти першого батальйону Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області Манелякою О.Б. відносно нього було винесено постанову ЕАТ № 7553362 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. З вказаною постановою він не згоден, оскільки, стверджує, що фактичні обставини були інші. Так, зазначає, що він не здійснював обгін на дорозі, що має дві і більше смуг для руху, оскільки на вказаній ділянці руху взагалі не було двох смуг, що зафіксовано на відеокамері поліцейського. Стверджує, що маневр щодо обгону транспортного засобу, що був попереду нього, ним було здійснено задля уникнення аварійної ситуації, яку спричинив водій транспортного засобу, що їхав попереду. Вказує, що він разом із пасажирами їхав своєю смугою, коли транспортний засіб, що їхав попереду злякавшись патрульної машини, що була на узбіччі дороги, різко загальмував. Тому, задля уникнення аварійної ситуації, він почав гальмувати та об`їхав авто іншого водія з лівого боку. При цьому, наголошує, що на вказаній ділянці дороги немає розмітки із двома смугами, а тому він жодних правил дорожнього руху не порушував. Вказує, що працівники поліції на його пояснення та свідчення пасажирки жодної уваги не звернули, а доказів, які б свідчили про вчинене ним правопорушення, йому не надали. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Тому прохає суду скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 75453362 від 18 серпня 2023 року, яким накладено стягнення в розмірі 510 гривень.

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків (а. с. 13).

18 вересня 2023 року недоліки зазначені в ухвалі суду від 01 вересня 2023 року, позивачем усунуто (а. с. 15-20).

Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року у справі відкрито спрощене провадження, без виклику сторін (а. с. 21), копія якої надіслана учасникам справи до відому 22 вересня 2023 року за вихідним № 29175/23-вих/2-а/204/80/23 (а. с. 22).

25 жовтня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив представника відповідача Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Химич Д.В. (а. с. 24-26), в яких він позовні вимоги не визнає, у задоволенні позову прохає відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначає, що 18 серпня 2023 року о 14 годині 46 хвилин на автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» на 343 км, поліцейським роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП молодшим лейтенантом поліції Манеляком О.Б. було зупинено автомобіль Hyndai H-1, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив обгін на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив п. 14.6 «е» ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення (порушення правил обгону), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАТ № 7553362 від 18 серпня 2023 року. Тому вважає, що відповідач мав всі законні підстави для винесення оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу на користь Держави у розмірі 510 гривень. Стверджує, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було, а тому вважає, що розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а відтак постанова є правомірною, обґрунтованою та законною, а отже такою, що не підлягає скасуванню. З огляду на зазначене вважає викладені вимоги позивача безпідставними та не підтвердженими жодними допустимими доказами.

Станом на дату розгляду справи відповідь на відзив до суду не надходила.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18 серпня 2023 року молодшим лейтенантом поліції другої роти першого батальйону Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області Манелякою О.Б. відносно нього було винесено постанову ЕАТ № 7553362 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а. с. 10). З вказаної постанови вбачається, що 18 серпня 2023 року о 15 годині 14 хвилин, на автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» на 343 км, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyndai H-1, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив п. 14.6 «е» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 510 гривень. Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона складена безпідставно та не підтверджується будь-якими доказами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Нормами п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій aбo в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав aбo інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням aбo мас визначений строк.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з вимогами п. 4. Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року МВС України, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, і ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 14.6 «е» ПДР України встановлено, що обгін заборонено на дорогах, що мають дві та більше смуги для руху в одному напрямку.

Так, зі змісту оспорюваної постанови, зокрема вбачається, що позивач 18 серпня 2023 року о 15 годині, керуючи транспортний засобом, здійснив обгін на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив правила обгону та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, сам позивач, спочатку зазначає про те, що на вказаній ділянці руху взагалі не було двох смуг, на підтвердження чого ним надано роздруківку фото дороги, на якій було його зупинено (а. с. 7), а потім вказує на те, що обгін ним було здійснено виключно задля уникнення аварійної ситуації, яку створив водій, що їхав попереду.

Однак суд не може погодитися з вказаними доводами позивача, оскільки вони спростовуються наданими ним же доказами.

Так, зокрема, з роздруківки фото ділянки автомобільної дороги міжнародного значення Е-50, складовою частиною якої є автомобільна дорога М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине», де, як вказує позивач, його було зупинено (а. с. 7), вбачається наявність двох смуг для руху в одному напрямку, які відділені вузькою суцільною лінією від смуги із зустрічним напрямком руху.

Також, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо ненадання йому відповідачем доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки вони по-перше, є нелогічними, бо сам він не заперечує того факту, що ним було здійснено обгін «задля уникнення аварійної ситуації», а по-друге, ним же в позовній заяві зазначено, про те, що: «зафіксовано на відеокамері поліцейського», що свідчить про те, що з вказаним доказом він був ознайомлений.

Крім того, вимогами п. 9 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 встановлено, що за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації правопорушення, а у випадку наявності інформації про оскарження протягом строку оскарження та розгляду справи.

З огляду на вказане, суд доходить висновку, що вказаний доказ існував на момент складання оскаржуваної постанови, однак був знищений з об`єктивних причин (по закінченню строків його зберігання), що не залежали від волі відповідача. Оскільки вказаний доказ знищено, суд не має можливості його дослідити та встановити обставини, що були на ньому зафіксовані.

Зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

Таким чином, позивачем не надано суду доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та порушення порядку винесення інспектором постанови про адміністративне правопорушення. Суд критично ставиться до доводів позивача, викладених у позові, оскільки його показання повністю спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що вимогами п. 14.6 «е» ПДР, встановлено заборону обгону на дорогах, що мають дві та більше смуги для руху в одному напрямку; приймаючи до уваги те, що 18 серпня 2023 року позивачем було здійснено обгін на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, що свідчить про порушення позивачем вимоги п. 14.6 «а» ПДР, суд доходить висновку щодо правомірності притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України, а тому дії поліцейського молодшого лейтенанта поліції другої роти першого батальйону Манеляка О.Б. є законними, а постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7553362 від 18 серпня 2023 року, правомірною та обґрунтованою, через що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На виконання вимог ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір суд відносить на рахунок позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до поліцейського молодшого лейтенанта поліції 2 роти1 батальйону Манеляка Олега Борисовича (21050, м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24), Управління патрульної поліції у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24; ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів зо дня його підписання суддею або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом десяти днів зо дня його підписання суддею або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна