Справа № 120/17917/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 лютого 2024 р. Справа № 120/17917/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправними, на думку позивача, рішеннями:

- Комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області №8 від 21.09.2023;

- Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про відмову у призначенні пенсії № 5 від 02.11.2023.

Відтак, з метою скасування вищевказаних рішень та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу період навчання в Криворізькому гірничому технікуму з 15.08.1988 по 25.06.1991 та періоди роботи гірничим майстром з 11.07.1991 по 09.03.2002, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що досягнувши пенсійного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач 1 відмовив в підтвердженні спірних періодів, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а відповідач 2 відмовив у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Рішення відповідачів позивач вважає протиправними, посилаючись на те, що здобутий пільговий стаж підтверджується трудовою книжкою та уточнюючими довідками. Тому, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 04.12.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

29.12.2023 та 01.01.2024 відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області встановлено, що згідно з записами в трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 прийнятий гірничим майстром на Пелинівське місцеродовище пильних вапняків підземним способом, 26.02.2000 в зв`язку з реорганізацією КСП "Зоря" переіменоване в СВК "Надія", 10.03.2002 переведений на посаду завідуючим господарства, запис про звільнення відсутній. В трудовій книжці наявні відомості про встановлений мінімум, кількість відпрацьованих трудоднів, заробітну плату - порічно за 1991-1997, які не оформленні відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема відсутні посада, підпис та прізвище відповідальної особи.

Окрім того, Комісією було розглянуто витяг з ЄДРПОУ, довідки від 22.06.2023 № 46, №392, довідку від 28.02.2023 № 101 та індивідуальні відомості про застраховану особу.

Рішенням від 21.09.2023 №8 про результати розгляду заяви Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 01.07.1991 по 09.03.2002, як такого, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058, оскільки первинними архівними документами не підтверджено роботу протягом повного робочого дня підземно. Також відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць за період з 22.08.1992 та про заробітну плату з липня 1991 по грудень 1998. Крім того, за січень 2001 прослідковується робота за сумісництвом. У свою чергу, відсутні дані, що робота за сумісництвом проходила у вільний від основної роботи час.

Разом з цим, відповідач зазначив, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про пільговий характер роботи позивача.

Відповідач зауважив, що підстав для зарахування до пільгового стажу періоду з 15.08.1988 по 25.06.1991 немає, оскільки період навчання зараховується до пільгового страхового стажу лише при одній умові - якщо впродовж трьох місяців після закінчення навчання в професійно-технічному навчальному закладі особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією. З огляду на те, що Криворізький гірничий технікум не відноситься до професійно-технічних навчальних закладів, підстав для зарахування вказаного періоду, на думку відповідача, немає. Також, відповідач зазначив, що згідно з дипломом позивача він навчався за спеціальністю "Будівництво гірничих підприємств", що не відноситься до пільгового.

Відтак, оскільки, зарахований пільговий стаж позивача є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області правомірно винесено рішення про відмову у призначенні пенсії.

01.01.2024 відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що вперше позивач із заявою про призначення пенсії за віком звернувся 22.06.2023.

Рішенням від 29.06.2023 Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Вдруге ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 21.09.2023 № 8, яким відмовлено в підтвердженні позивачу періоду роботи з 01.07.1991 по 09.03.2002, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 та в підтвердженні періоду роботи з 01.07.1991 по 09.03.2002, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 2 ч. 2 си. 114 Закону № 1058.

Втретє, 25.10.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви позивача та з урахуванням рішення Комісії від 21.09.2023 № 8, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області було прийнято рішення від 02.11.2023 № 15 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач 2 зауважив, що, оскільки, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.06.2023 було відмовлено у призначенні пенсії за віком, відповідно, відсутнє право на призначення пенсії з дати первинного звернення - 22.06.2023.

05.01.2024 та 05.02.2024 представник позивача подала відповідь на відзив, яку суд відхиляє з огляду на те, що в силу ч. 3 ст. 263 КАС України, заявами по суті у цій справі є лише позов та відзив.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , по досягненню 55-річного віку звернувся 22.06.2023 до Сервісного центру № 20 (ВОГ) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 29.06.2023 № 15.

У рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період навчання з 01.09.1986 по 24.06.1986, згідно диплому № НОМЕР_1 від 24.06.1986, оскільки період навчання внесено некоректно та потребує уточнення;

- період навчання з 01.09.1987 по 25.06.1991, згідно диплому НОМЕР_2 від 25.06.1991, оскільки період перетинається з періодом військової служби та періодом роботи в колгоспі.

Додатково повідомлено, що для призначення пенсії на пільгових умовах необхідно надати уточнюючу довідку згідно Додатку № 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (а.с. 35).

Задля підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах позивач подав 11.08.2023 заяву про підтвердження стажу роботи через Сервісний центр № 20 (ВОГ) ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яку розглядала Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.09.2023 №8 було відмовлено в підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи 01.07.1991 по 09.03.2002, як такого, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки первинними архівними документами не підтверджено роботу протягом повного робочого дня підземно. Також відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць за період з 22.08.1992 та про заробітну плату з липня 1991 по грудень 1998. Крім того, за січень 2001 прослідковується робота за сумісництвом та відсутні дані, що робота за сумісництвом проходила у вільний від основної роботи час.

Відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 01.07.1991 по 09.03.2002, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць за період з 22.08.1992 та про заробітну плату з липня 1991 по грудень 1998. Крім того, за січень 2001 прослідковується робота за сумісництвом та відсутні дані, що робота за сумісництвом проходила у вільний від основної роботи час (а.с. 37).

Отримавши уточнюючі довідки про навчання, 25.10.2023 позивач повторно звернувся до Сервісного центру № 20 (ВОГ) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.11.2023 № 15.

У рішенні зазначено, що за результатами розгляду документів та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 29 років 06 місяців 06 днів (зараховано всі періоди).

За результатами розгляду документів доданих до заяви: Рішенням № 8 від 21.09.2023 комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення відмовити в підтвердженню ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.1991 по 09.03.2002, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до частини 3 статті 114 Закону та в підтвердженню періоду роботи з 01.07.1991 по 09.03.2002 що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону (а.с. 40).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами У країни.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ (далі - Закон від 09,07.2003 № 1058-ІУ).

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

У вказаній редакції пункт 2 розділу XV Закону № 1058-IV був викладений на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017 та є чинним на сьогодні.

Окрім внесенням змін до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, Законом № 2148-VIII також внесено низку інших істотних змін до Закону № 1058-IV, зокрема доповнено його окремим розділом XIVІ під назвою "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" (статті 114-115).

Отже, з набранням чинності Закону № 2148-VIIІ питання, пов`язані з призначенням пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, в тому числі по Списках № 1 та № 2, регулюються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни у п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" та викладено їх в такій редакції:

"Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону".

Разом з тим, стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" також визначає пенсії за віком на пільгових умовах. Проте дана норма була визнана неконституційною, зокрема згідно з Рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 щодо застосування статті 13 (пункт 3 резолютивної частини) "застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах".

Відповідно до позовної заяви та заявлених позовних вимог, позивач обґрунтовує протиправність рішень щодо відмови у призначенні пільгової пенсії наявністю достатнього стажу для призначення такої.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На реалізацію пункту 20 Порядку № 637 постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії (надалі - Порядок № 18-1).

Пунктом 1 Порядку № 18-1 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема й для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Дія Порядку № 18-1 поширюється на осіб, які працювали: на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років; у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи.

Відповідно до Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи (пункт 6 Порядку № 18-1).

Із заявою про підтвердження стажу роботи заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу (пункт 11 Порядку № 18-1).

Згідно з пунктом 10 Порядку № 18-1 рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 18-1 рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Відтак зі змісту наведених положень Порядку № 18-1 слідує, що такий застосовується щодо підтвердження періодів роботи, які зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, зокрема й у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника. При цьому для підтвердження стажу роботи заявник (уповноважений представник) подає до територіального органу Пенсійного фонду України відповідну заяву, за результатами розгляду якої комісією, що діє при органі Пенсійного фонду, приймається рішення про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Так, з метою підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах позивачем було подано 11.08.2023 заяву про підтвердження стажу роботи через Сервісний центр № 20 (ВОГ) ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яку розглядала Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Спірним рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.09.2023 №8 відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 01.07.1991 по 09.03.2002, як такого, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058, оскільки первинними архівними документами не підтверджено роботу протягом повного робочого дня підземно. Також відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць за період з 22.08.1992 та про заробітну плату з липня 1991 по грудень 1998. Крім того, за січень 2001 прослідковується робота за сумісництвом. У свою чергу, відсутні дані, що робота за сумісництвом проходила у вільний від основної роботи час.

Відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 01.07.1991 по 09.03.2002, як такого, що дає право на пенсію відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, оскільки відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць за період з 22.08.1992 та про заробітну плату з липня 1991 по грудень 1998. Крім того, за січень 2001 прослідковується робота за сумісництвом та відсутні дані, що робота за сумісництвом проходила у вільний від основної роботи час.

Підставою для відмови у підтвердженні періоду роботи позивача з 01.07.1991 по 09.03.2002, слугувало, зокрема, те, що первинними архівними документами не підтверджено роботу протягом повного робочого дня підземно.

Так, відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 в період з 01.07.1991 по 10.03.2002 працював гірничим майстром в Пелинівському місцеродовищі пильних вапняків підземним способом (в колгоспі ім. Кірова с. Володіївці) (а.с. 16).

З історичної довідки Комунальної установи "Чернівецький трудовий архів" Чернівецької селищної ради від 28.02.2023 № 102, встановлено, що 24.11.1992 на загальних зборах членів колгоспу було прийнято рішення про реорганізацію колгоспу в колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря» с. Володіївці Чернівецького району.

Згідно протоколу № 1 від 26.02.2000 року загальних зборів уповноважених членів КСП

«Зоря» було прийнято рішення створити на базі реорганізованого КСП «Зоря» сільськогосподарський виробничий кооператив «Надія» села Володіївці.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Надія» села Володіївці на підставі Постанови господарського суду від 29.05.2007 року по Справі № 5/500-06 визнано не платоспроможним та збанкрутілий кооператив, який підлягає ліквідації (а.с. 28).

Також, позивачем надано Архівну довідку Комунальної установи "Чернівецький трудовий архів" Чернівецької селищної ради від 28.02.2023 № 101 із випискою заробітної плати та кількістю відпрацьованих людино-днів за 1985 - 2005 роки (а.с. 29).

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03 серпня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, якщо пільгова робота продовжується після 03 серпня 2016 року (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461.

Суд зазначає, що згідно пункту 1 розділу І "Гірничі роботи" Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173 визначені всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземної телефонного зв`язку і т. д.)

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

До вказаного списку віднесено професію, зокрема, всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (розділ 1, підрозділ 1, позиція а).

Постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

До вказаного списку віднесено професію, зокрема, всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (розділ 1, підрозділ 1, позиція 1010100а).

Таким чином, суд з`ясував, що у трудовій книжці позивача, яка повинна братись до уваги в якості первинного джерела інформації про пільговий стаж позивача, наявні відповідні записи, які підтверджують факт його роботи у спірному періоді на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, як такій, що зазначена у Списках № 1, чинних у відповідні періоди часу.

В частині доводів відповідача щодо відсутності за період роботи з 01.07.1991 по 09.03.2002 даних про проведення та результати проведення атестації робочих місць, суд вказує, що 19.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 520/15025/16-а, в які зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, якій зайняті на роботах із шкідливими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими та важкими умовами праці не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Також Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16.09.2014 у справі № 21-307а14, згідно яких, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Отже, із урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а, суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин та враховуючи зазначені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що відсутність даних про проведення та результати проведення атестації робочих місць не може бути підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу відповідного періоду роботи позивача.

Щодо відсутності даних про заробітну плату позивача за період з липня 1991 по грудень 1998, суд зазначає, що позивачем було надано Архівну довідку Комунальної установи "Чернівецький трудовий архів" Чернівецької селищної ради від 28.02.2023 № 101 із випискою заробітної плати та кількістю відпрацьованих людино-днів за 1985 - 2005 роки (а.с. 29).

Разом з цим, в трудовій книжці позивача на сторінках трудової участі у громадському господарстві наявні відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів (а.с. 17).

Аргументи відповідача, що за січень 2001 року прослідковується робота за сумісництвом та відсутні дані, що робота за сумісництвом проходила у вільний від основної роботи час, суд відхиляє, оскільки, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді F1419103 від 27.11.2023, позивач мав дохід за неосновним місцем роботи в 2001 році саме в 4 кварталі (157,00 грн Володіївецька сільська рада), а не в першому, як зазначає відповідач.

Щодо посилань відповідачів про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду навчання з 15.08.1988 по 25.06.1991, оскільки Криворізький гірничий технікум не відноситься до професійно-технічних навчальних закладів, суд зазначає таке.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.98 № 103/98-ВР).

Таким чином, можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, передбачена щодо професійно-технічних навчальних закладів та якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно диплому молодшого спеціаліста НТ № 915128 від 25.06.1991, позивач в 1987 році вступив до Криворізького гірничого технікуму і в 1991 році закінчив повний курс названого технікуму по спеціальності "Будівництво гірничих підприємств" (а.с. 26)

Щодо віднесення Криворізького гірничого технікуму до професійно-технічних навчальних закладів, суд зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.98 № 103/98-ВР до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать, зокрема інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Отже, Криворізький гірничий технікум відноситься до професійно-технічних навчальних закладів відповідно до Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.98 № 103/98-ВР.

Щодо працевлаштування в межах тримісячного строку після закінчення навчання, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю "Будівництво гірничих підприємств" позивач отримав 25.06.1991, а на роботу гірничим майстром позивача прийнято 01.07.1991.

Відтак, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує три місяці, тому відсутні підстави для не зарахування періоду з 15.08.1988 по 25.06.1991 до стажу який дає право на призначення пільгової пенсії.

Відтак, оскільки стаж роботи необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджується записами у трудовій книжці позивача та уточнюючими довідками, та беручи до уваги висновок про неможливість покладення на позивача відповідальності за відсутність даних про проведення та результати проведення атестації робочих місць, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.09.2023 № 8.

Враховуючи те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.11.2023 № 15 про відмову у призначенні пенсії було прийняте на основі рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, воно теж підлягає скасуванню.

З приводу вимоги позивача зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу, зарахувавши до пільгового стажу період навчання в Криворізькому гірничому технікумі з 15.08.1988 по 25.06.1991 та періоди роботи гірничим майстром з 11.07.1997 по 09.03.2002, то суд зважає на таке.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач в частині вимог зобов`язального характеру вказує, що суд не може вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції Пенсійного фонду з огляду на те, що це є дискреційні повноваження.

Суд зазначає, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень. Зокрема, Верховний Суд сформував позицію, що під "дискреційними повноваженнями" слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Така позиція сформована, зокрема, у постановах від 22 червня 2023 року у справі №480/4288/21, від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 7 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справі № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а, та ряду інших.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки пенсійний орган протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у той час як право на отримання пенсії підтверджується матеріалами справи, то у спірному випадку у ПФУ відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 806/965/17 та від 27 вересня 2021 року у справі № 380/8727/20, відповідно до якої у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому особою дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання особою усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

При цьому встановлення пенсійному органу обов`язку зарахувати до пільгового стажу позивача пільгового стажу період навчання в Криворізькому гірничому технікуму з 15.08.1988 по 25.06.1991 та періоди роботи гірничим майстром з 11.07.1991 по 09.03.2002 не є таким втручанням, оскільки відповідач, за обставин справи, протиправно не врахував записи трудової книжки позивача, архівні довідки, диплом та довідку із технікуму, що належним чином підтверджують пільговий характер спірного періоду трудової діяльності Позивача.

Щодо права позивача на призначення пенсії за нормами Закону №1788, то суд застосовує правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Отже, застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-XII з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-IV.

Також варто зазначити, що за позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою в постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 за подібних правовідносин: "Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

З огляду на це, суд погоджується з доводами позивача, що він має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, до якого слід зарахувати період навчання в Криворізькому гірничому технікумі з 15.08.1988 по 25.06.1991 та періоди роботи гірничим майстром з 11.07.1997 по 09.03.2002.

З приводу призначення пенсії з дня звернення до пенсійного органу 22.06.2023, то суд вважає, що така вимога підлягає задоволенню частково.

Зокрема, позивач із заявою про призначення пенсії за віком звернувся вперше 22.06.2023.

Рішенням від 29.06.2023 Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Дане рішення позивач не оскаржував, а відтак право призначення пенсії з дня звернення до пенсійного органу 22.06.2023 відсутнє.

Вдруге позивач звернувся не з заявою про призначення пенсії, а з заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 21.09.2023 №8, відмовлено в підтвердженні позивачу спірних періодів.

Втретє, позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком 25.10.2023, за наслідком якої прийняте спірне рішення.

З огляду на це, пенсію позивачу слід призначити з дати останнього звернення, тобто з 25.10.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судовий збір в розмірі 715,73 грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.09.2023 №8 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.11.2023 №15 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 25.10.2023 та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, зарахувавши до пільгового стажу період навчання в Криворізькому гірничому технікумі з 15.08.1988 по 25.06.1991 та періоди роботи гірничим майстром з 11.07.1997 по 09.03.2002.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 357,86 грн (триста п`ятдесят сім гривень 86 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 357,86 грн (триста п`ятдесят сім гривень 86 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 );

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005);

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код ЄДРПОУ - 21295057, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна