Справа № 380/24037/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року справа № 380/24037/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу та податкових повідомлень-рішень,,-

в с т а н о в и в :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, в якому просить :

1) визнати протиправними та скасувати:

- наказ Головного управління Державної податкової служби у Львівській області Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) №2676-ПП від 03 листопада 2022 року,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області форми Р №4937/13-01-24-08 від 23 березня 2023 року, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 2 302 747,00 грн.,

- податкове повідомлення-рішення Подобного управління ДПС у Львівській області форми Р №1915/13-01-24-08 від 02 лютого 2023 року, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 3 897 496, 25 грн.,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області форми Р №1916/13-01-24-08 від 02 лютого 2023 року, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 2302747,00 грн.,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області форми Р №2615/13-01-24-11 від 09 лютого 2023 року, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 2 040,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що наказ Головного управління Державної податкової служби у Львівській області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) №2676-ПП від 03 листопада 2022року є протиправним, оскільки відповідачем не дотримано порядку прийняття оскаржуваного наказу. Зазначає, що відповідач не направив на адресу позивача повідомлення та наказ про проведення перевірки. Тобто перевірка була проведена незаконно, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про проведення перевірки. Також, зазначає, що перевірка не повинна перевищувати 3 робочих днів, а фактично перевірка проводилась незаконно 5 робочих днів. проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з підстав зазначених в наказі №2676-1111 від 03 листопада 2022 року дозволено тільки з 25 листопада 2022 року, а Відповідач ще до дати набуття чинності вищезазначеним законом, видав наказ №2676-ПП від 03 листопада 2022 року про проведення перевірки. Тобто під час прийняття спірного наказу у відповідача були відсутні правові підстави керуватися вимогами пункту 78.1 статті 78 ПК України. Також, зазначає, що відповідач в супереч вищезазначеного Порядку не направив позивачу у визначений спосіб акт перевірки та податкові повідомлення-рішення. Також, позивач вказує, що в акті №18352/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 від 20.12.2022р. (абз.3-5 стор.8) зазначено, що проведеною перевіркою ФОП ОСОБА_2 встановлено, що за перевірений період лютий 2022р., березень 2022р., квітень 2022р., травень 2022р. фізична особа-підприємець не реєструвала податкові накладні. Зазначене твердження є верхом цинізму та відвертим знущанням над платником податків. З початком війни реєстрація податкових накладних була фактично заблокована і сталося це не через законодавчі зміни, а через дії податкової. Не реєстрація податкових накладних за період кінця лютого 2022р. по травень 2022 року склалася не через нехтування Позивачем відповідними вимогами законів, а через незаконне блокування реєстру податкових накладних його оператором-утримувачем - податковою службою. Тобто за період лютий-травень 2022 року жоден платник податків в Україні не міг зареєструвати податкові накладні. Позивач не маючи доступу до реєстру податкових накладних, який був незаконно заблокований, дотримуючись вимог пункту 322 підрозділу 2 ПКУ України включив до складу податкового кредиту за лютий-травень 2022 року суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів. Зазначає, що предметом документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за результатами проведення якої був складений акт №18352/13-01-24-08-03/ від 20.12.2022 була достовірність нарахування від`ємного значення ПДВ по податкових деклараціях з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень 2022 року. Відтак, у відповідача були відсутні повноваження під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки досліджувати питання своєчасності реєстрації податкових накладних, оскільки останнє перебуває поза межами даної перевірки. З урахуванням наведеного, просила позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечив. Зазначив, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповнення, відповідно до наказу ГУ ДПС у Львівській області „Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 03.11.2022 року №2676-ПП року головним державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Дмитраш Ольгою Михайлівною та старшим державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Бас Наталією Ярославівною проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає згідно з реєстраційними даними АДРЕСА_1 ) з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість по податкових деклараціях з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень 2022 року. Копія наказу № 2676-ПП від 03.11.2022 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення № 274/13-01-24-08-08 від 03.11.2022 року скеровано платнику податків ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 762, відповідно до якого лист повернувся за закінченням терміну зберігання 03.12.2021, за адресою: м.Львів, вул. Липинського, 10/1020. Платник податків ФОП ОСОБА_2 відповідно до ст. 42 Податкового кодексу вважається належним чином повідомлена про час та місце проведення перевірки. За перевірений період ФОП ОСОБА_2 згідно поданих декларацій з податку на додану вартість задекларовано податкових зобов`язань р.9 - декларації по податку на додану вартість за лютий 2022 року 749141 грн., за березень 2022 року 853719 грн., за квітень 2022 року 1119634 грн., за травень 2022 року 1883000 грн. Проведеною перевіркою ФОП ОСОБА_2 встановлено, що за перевірений період, а саме за лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року згідно ІС „Податковий блок бази „Архів у електронної звітності підсистеми „Єдиного реєстру податкових накладних фізична особа-підприємець не реєструвала податкові накладні. Всього за перевірений період ФОП ОСОБА_2 не зареєструвала податкових накладних на загальну суму ПДВ 4605494 грн., в тому числі за лютий 2022 року 749141 грн., за березень 2022 року 853719 грн., за квітень 2022 року 1119634 грн., за травень 2022 року 1883000 грн. Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Відповідно до ІС „Податковий блок бази „Архіву електронної звітності підсистеми „Єдиного реєстру податкових накладних встановлено формування податкового кредиту з контрагентом ТзОВ „Ласунка Плюс (), що не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування, які мають статус в ЄРПН „реєстрацію зупинено та „відмовлено за рішенням комісії всього на загальну суму ПДВ 3507069,12 грн. в тому числі за лютий 2022 року 480201,53 грн., за березень 2022 року 624413,19 грн., за квітень 2022 року 1401727,0 грн., за травень 2022 року 1000727,40 грн. та з контрагентом ТзОВ „Укрриба (ІПН 33), що не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування, всього на загальну суму ПДВ 9396,76 грн. в тому числі за березень 2022 року 9396,76 грн. Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів чи послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний період. Зазначив, що перевіркою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 3516466 грн. в тому числі за лютий 2022 року 480202 грн., за березень 2022 року 633810 грн., за квітень 2022 року 1401727 грн., за травень 2022 року 1000727 грн. На підставі даних перевірки, відповідачем були прийняті повідомлення-рішення № 4937/13-01-24-08 від 23.03.2023, № 1915/13-01-24-08 від 02.02.2023, №1916/13-01-24-08 від 02.02.2023 та №2615/13-01-24-11 від 09.02.2023. З урахуванням вищевикладеного, ГУ ДПС у Львівській області вважає вимоги викладені в позовній заяві позивачем безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. (т. 2 а.с. 48).

Представник відповідача у судове засідання не прибув.

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на неявку в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України суд ухвалив проводити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповнення, відповідно до наказу ГУ ДПС у Львівській області „Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 03.11.2022 року №2676-ПП року головним державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Дмитраш Ольгою Михайлівною та старшим державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Бас Наталією Ярославівною проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає згідно з реєстраційними даними АДРЕСА_1 ) з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість по податкових деклараціях з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень 2022 року.

Копія наказу № 2676-ПП від 03.11.2022 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення № 274/13-01-24-08-08 від 03.11.2022 року скеровано платнику податків ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 762,

Направлені засобами поштового зв`язку копія наказу та повідомлення повернуто до ГУ ДПС з поміткою за закінченням терміну зберігання.

Про ненадання ФОП ОСОБА_2 документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки» складено акти від 09.12.2022 № 1081/13-01-24-08 та від 15.12.2022 № 1104/13-01-24-08-08.

За результатами перевірки складений акт від 20.12.2022 р. №18352/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення:

- п.44.1, п. 44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями за незабезпечення зберігання документів та ненадання посадовим особам, які проводять перевірку документів, що підтверджують показники податкової звітності платника податків;

- п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 п.200.4 ст.200, п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями фізичною особою-підприємцем занижено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 3117997 грн., а саме за березень 2022р, - 837414 грн, за квітень 2022р. - 1119634 грн., за травень 2022р. - 1160949 грн., та завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного(податкового) періоду на суму 398469 грн; ;

- п.201.1, п.201.2, п.201.7, п.201.8. п.20.1.10 ст.201 ПКУ в частині відсутності реєстрації податкових, накладних в єдиному реєстрі податкових накладних і податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 4605494 грн., в тому числі за лютий 2022 року - 749141 грн., за березень 2022 року 853719 грн., за квітень 2022 року - 1119634 грн., за травень 2022 року - 1883000 грн. Відповідальність за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстр податкових накладних передбачена ст.1201 ПКУ.

На підставі акта перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення: № 4937/13-01-24-08 від 23.03.2023 на суму 2302747 грн, № 1915/13-01-24-08 від 02.02.2023 на суму 3897496,25, №1916/13-01-24-08 від 02.02.2023 на суму 2302747 грн та

На підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст 20, пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України № 2755- VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями (далі ПКУ), головним державним інспектором Львівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку за результатами якої складено акт №19115-13-01-24-11/ від 30.12.2022 камеральної перевірки з питання неподання податкової звітності з податку на додану вартість.

Перевіркою встановлено порушення

На підставі акта перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №2615/13-01-24-11 від 09.02.2023 на суму 2040 грн.

Позивач, не погодившись із наказом про проведення перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Згідно з підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення камеральної перевірки визначено ст. 76 ПК України.

Пунктом 76.1 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Приписами ст.79 ПК України, визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Підстави проведення документальних позапланових перевірок визначено ст.78 ПК України.

Так, перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: 78.1.8. платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;.

Відповідно до п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Підпунктом 69.2 визначено, що податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім, зокрема: б) документальних позапланових перевірок, що проводяться з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Приписами п.522 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України установлено мораторій на проведення документальних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 № 2676-пп від 03.11.2022 винесений на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, ст.79 , п82.2 ст. 82 ПК України.

Отже, доводи позивача про те, що проведення позапланової невиїзної перевірки з підстав зазначених в наказі №2676-ПП від 03.11.2022 дозволено лише 25.11.2022 на підставі Закону України №2719-ІХ від 03.11.2022, не заслуговують уваги.

Крім того, долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що Копія наказу № 2676-ПП від 03.11.2022 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення № 274/13-01-24-08-08 від 03.11.2022 року скеровано платнику податків ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 762.

Направлені засобами поштового зв`язку копії наказу та повідомлення повернуто до ГУ ДПС з відміткою поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України, Кодекс документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом другим пункту 79.2 статті 79 ПК України встановлено, що у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 140/30/20, добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відтак, відповідно до вимог ст.42 ПК України, офіційне листування контролюючого органу з позивачем здійснювалось у порядку, передбаченому пунктом 42.2 ст.42 ПК України, а саме шляхом надіслання документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а відтак в ході розгляду справи не встановлено порушень норм податкового законодавства в частині призначення та проведення перевірки.

Крім того, згідно з п.58.2 ст.58 ПК України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п.42.2 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 ст.42 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як встановлено судом, контролюючий орган виконав обов`язок щодо направлення на адресу відповідача податкових повідомлень-рішень, які повернулись до ГУ ДПС з відміткою поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», відтак вважаються врученими платнику належним чином відповідно до ст.42 ПК України.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем строку проведення перевірки суд зазначає, що відповідно до наказу №2676-ПП від 03.11.2022 тривалість відповідної перевірки визначена 5 робочих днів, а за змістом акта перевірки остання проводилася у період з 09.12.2022 по 15.12.2022.

Відповідно до пункту 78.6. статті 78 ПК України, строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 82.2. статті 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Разом з тим, документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у підпункті 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, проводиться у строк, визначений абзацом першим цього пункту, за наявності за два останні календарні роки одночасно таких умов:

- платником податку подано податкову декларацію про відсутність доходів від провадження господарської діяльності;

- платник податку не зареєстрований як платник податку на додану вартість;

- в контролюючих органах відсутня податкова інформація щодо:

- використання платником податку найманої праці фізичних осіб;

- відкритих платником податку рахунків у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг/електронних гаманцях в емітентах електронних грошей.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 12.02.2011.

Інформація щодо використання позивачем в період провадження підприємницької діяльності найманої праці - відсутня.

ФОП ОСОБА_2 зареєстрована як платник ПДВ відповідно до свідоцтва від 01.03.2021 №200744844.

Отже, контролюючим органом правомірно визначено та проведено перевірку тривалістю 5 робочих днів.

Стосовно доводів позивача про те, що контролюючий орган вийшов за межі предмету перевірки, то суд зазначає, що перевірка проводилась з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість, що безпосередньо пов`язано з питанням реєстрації ПН, оскільки факт реєстрації ПН впливає на порядок формування від`ємного значення.

Також, з матеріалів справи встановлено, що за перевірений період ФОП ОСОБА_2 відповідно до поданих декларацій з податку на додану вартість задекларовано податкових зобов`язань р.9 - декларації по податку на додану вартість за лютий 2022 року 749141 грн., за березень 2022 року 853719 грн., за квітень 2022 року 1119634 грн., за травень 2022 року 1883000 грн.

Проведеною перевіркою ФОП ОСОБА_2 встановлено, що за перевірений період, а саме за лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року згідно ІС „Податковий блок бази „Архів у електронної звітності підсистеми „Єдиного реєстру податкових накладних фізична особа-підприємець не реєструвала податкові накладні. Всього за перевірений період ФОП ОСОБА_2 не зареєструвала податкових накладних на загальну суму ПДВ 4605494 грн., в тому числі за лютий 2022 року 749141 грн., за березень 2022 року 853719 грн., за квітень 2022 року 1119634 грн., за травень 2022 року 1883000 грн.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.2 ст.201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

- покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;

- покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника); надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/ послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Відповідно до п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Так, перевіркою встановлено порушення п.201.1, п.201.2, п.201.7, п.201.8 п.201.10 ст.201 ПКУ в частині відсутності реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 4605494 грн., в тому числі за лютий 2022 року 749141 грн., за березень 2022 року 853719 грн., за квітень 2022 року 1119634 грн., за травень 2022 року 1883000 грн.

Відповідальність за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачена ст.120-1 ПКУ. Згідно п.44.1 ст.44 Податкового Кодексу України №2755 VI від 02 грудня 2010 року (із змінами і доповненнями) (далі Кодекс) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Відповідно п.44.3 ст.44 Кодексу платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно п.177.5.ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Відповідно до п. 177.11. ст.177 ПКУ «Фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПКУ, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Перевіркою встановлено, що відповідно до ІС „Податковий блок бази „Архіву електронної звітності підсистеми „Єдиного реєстру податкових накладних встановлено формування податкового кредиту з контрагентом ТзОВ „Ласунка Плюс (), що не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування, які мають статус в ЄРПН „реєстрацію зупинено та „відмовлено за рішенням комісії всього на загальну суму ПДВ 3507069,12 грн. в тому числі за лютий 2022 року 480201,53 грн., за березень 2022 року 624413,19 грн., за квітень 2022 року 1401727,0 грн., за травень 2022 року 1000727,40 грн. та з контрагентом ТзОВ „Укрриба (ІПН 33), що не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування, всього на загальну суму ПДВ 9396,76 грн. в тому числі за березень 2022 року 9396,76 грн.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в ЄРПН, покупець надсилає в електронному вигляді запит до ЄРПН, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкові накладні/розрахунки коригування вважаються зареєстрованими в ЄРПН та отриманими покупцем.

Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів чи послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний період.

Згідно з п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення ЄРПН затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 із змінами та доповненнями.

Відповідно до п.17 Постанови у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/ або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) платнику податку. Згідно п.19 Постанови визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення). Внесення відомостей до ЄРПН на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог Порядку №1246.

Відповідно до п.20 Порядку датою внесення відомостей до ЄРПН вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. Загальні правила формування податкового кредиту встановлено ст.198 Податкового кодексу України. Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних/ розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів чи послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/ розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 365 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН згідно з п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України перебіг строків, зазначених у п.198.6 ст.198 ПКУ, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Законом України від 12.05.2022 р. № 2260-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану", який набрав чинності 27.05.2022 р., внесено зміни до підпункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, згідно з якими тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Так, відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема, реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Згідно підпункту 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення " ПК України платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Тобто, Законом № 2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022 р., поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому, підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних передбачено лише для платників податків щодо реєстрації податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Враховуючи вищенаведене перевіркою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 3516466 грн. в тому числі за лютий 2022 року 480202 грн., за березень 2022 року 633810 грн., за квітень 2022 року 1401727 грн., за травень 2022 року 1000727 грн. На підставі даних перевірки, відповідачем правомірно винесені податкові повідомлення-рішення № 4937/13-01-24-08 від 23.03.2023, № 1915/13-01-24-08 від 02.02.2023, №1916/13-01-24-08 від 02.02.2023.

Стосовно доводів позивача про те, що податковим повідомленням-рішенням форми «Р» №2615/13-01-24-11 від 09 лютого 2023 року, відповідач неправомірно застосував до позивача штрафні санкції за не подачу декларацій з ПДВ у сумі 2 040,00 грн. Позивач стверджує, що з червня 2022 року зупинила господарську діяльність, не має обсягів постачання, не має показників, що підлягають декларуванню, а отже, не має обов`язку подавати податкову декларацію з ПДВ, суд зазначає що зупинення господарської діяльності не звільняє позивача від подання звітності. Звітність може подаватись із нульовими показниками, або ж взагалі зі збитками.

Ба більше, позивач не надає доказів які вказують на зупинення діяльності, а головне неможливості подати звітність з нульовими показниками у зв`язку із зупиненням діяльності.

Отже, відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення №2615/13-01-24-11 від 09 лютого 2023 року про застосування штрафних санкцій за не подання декларацій з ПДВ.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 241-246, 250, 251, 255, 295, КАС України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2024.

СуддяГрень Наталія Михайлівна