Справа № 480/433/23
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 480/433/23

адміністративне провадження № К/990/5566/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Служби судової охорони на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 9 січня 2024 року у справі №480/433/23 за позовом ОСОБА_1 до Служби судової охорони, Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 ( далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Служби судової охорони ( далі - Служба судової охорони, відповідач -1), Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області ( далі - ТУ ССО у Сумській обл., відповідач -2), в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Служби судової охорони від 16 грудня 2022 року «По особовому складу» №1117 о/с;

- визнати протиправним та скасувати наказ ТУ ССО у Сумській обл. від 17 грудня 2022 року «По особовому складу»№468 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ТУ ССО у Сумській області (зі служби) з 19 грудня 2022 року;

- стягнути з ТУ ССО у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 грудня 2022 року до дня ухвалення у справі судового рішення;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ТУ ССО у Сумській обл (зі служби) та в частині стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць;

- стягнути з відповідачів Служби судової охорони та ТУ ССО у Сумській обл. на користь ОСОБА_1 моральну (не майнову) шкоду, що була вчинена незаконним звільненням у розмірі: 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. (по 7500,00грн. з кожного відповідача).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 9 січня 2024 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Служби судової охорони від 16 грудня 2022 року №1117 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в Службі судової охорони за пп. 4 п. 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) у запас Збройних Сил України полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , заступника начальника територіального управління (зі служби) Служби судової охорони у Сумській області;

Визнано протиправним та скасовано пункт 3 наказу ТУ ССО у Сумській обл. від 17 грудня 2022 року № 468 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в Службі судової охорони за підпунктом 4 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) у запас Збройних Сил України полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , заступника начальника ТУ ССО у Сумській обл. (зі служби);

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ТУ ССО у Сумській обл. (зі служби) з 20 грудня 2022 року.

Стягнуто з ТУ ССО у Сумській обл. на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 грудня 2022 року до 18 квітня 2023 року в сумі: 139687 грн 20 коп.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 9 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 9 січня 2024 року у справі №480/433/23 і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги й додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що її належить повернути скаржнику з таких підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

З 8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України й покликається на те, що судами попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних рішень не враховано висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо пріоритетності застосування норм спеціального законодавства, викладеного у постанові Верховного Суду у справі №820/1134/17, та у постановах від 9 квітня 2020 року у справі №182/1670/18, від 1 квітня 2020 року у справі №683/1084/17.

Так, пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У цьому контексті Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є взаємозв`язок усіх чотирьох умов між собою.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, в яких аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і, відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду.

Так, при встановленні доцільності посилання на постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі як підставу для перегляду оскаржуваного рішення за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, кожен правовий висновок Верховного Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів.

У такому випадку правовий висновок розглядається «не відірвано» від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.

Так у справі №820/1134/17 предметом оскарження був середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні..

У справі №182/1670/18 предметом оскарження був наказ КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради № 33 від 12 лютого 2018 року «Про припинення трудового договору (контракту)».

У справі №683/1084/17 предметом оскарження був наказ директора підприємства від 6 квітня 2017 року № 26-К про звільнення з роботи

Натомість предметом спору у цій справі є скасування наказу Служби судової охорони від 16 грудня 2022 року «По особовому складу».

З огляду на наведене, Верховний Суд констатує, що спірні правовідносини у цій справі та у справах зазначених скаржником не є подібними, оскільки ухвалені за інших умов застосування правових норм.

Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеною наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відтак, зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України. Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судом попередньої інстанції судове рішення ухвалено із неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року і постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 9 січня 2024 року у справі №480/433/23.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Служби судової охорони на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 9 січня 2024 року у справі №480/433/23 за позовом ОСОБА_1 до Служби судової охорони, Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду