Справа № 120/2694/20-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

20 лютого 2024 р. Справа № 120/2694/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заяву про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 24.07.2020 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 75% суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум, виходячи зі 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 07.10.2020 та на його виконання виконавчі листи не видавались.

11.10.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні, а саме ОСОБА_1 його правонаступником ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 19.02.2024 призначено судове засідання для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 120/2694/20-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, згідно яких у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За загальним правилом, наведеним у ч. 1 ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, процесуальне правонаступництво означає зміну персонального складу учасників спору. Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво застосовується лише щодо сторін правовідносин та можливе в будь-якій стадії процесу і у будь-якому виді провадження.

Залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво. Універсальне правонаступництво настає у разі смерті громадянина і припинення юридичної особи, а сингулярне - заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

В контексті спірного питання, суд враховує, що за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, спрямованою на примусове виконання рішень.

Таким чином, провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження та мають розглядатися як цілісний процес.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених ст. 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

При цьому, Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, надає можливість виправлення судом невідповідності виконавчого документа вимогам за заявою стягувача (абз. 2 ч. 4 ст. 4 цього Закону).

Отже, з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КАС України, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений виконавчий лист до примусового виконання.

Так, суд враховує, що предметом спору у даній справі були протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 75% суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27.04.2023 Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є вдовою померлого ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Таким чином, ОСОБА_2 як дружина позивача, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті, має право на одержання сум, не отриманих пенсіонером, незалежно від того, чи забезпечується заявниця пенсією у разі втрати годувальника.

Суд також враховує, що у цій справі не було видано виконавчий лист з метою примусового виконання рішення суду, виконавче провадження не відкривалось.

Отже, виходячи з наведеного, та враховуючи, що виконання рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, натомість неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд доходить висновку щодо обґрунтованості вищевказаної заяви, та вбачає правові підстави для заміни на цій стадії судового процесу стягувача ОСОБА_1 його правонаступником ОСОБА_2 .

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 120/2694/20-а шляхом заміни стягувача ОСОБА_1 по нарахованим і не виплаченим сумам коштів, у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, яке набрало законної сили 07.10.2020 в адміністративній справі № 120/2694/20-а, його правонаступником ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 248, 256, 379 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, яке набрало законної сили 07.10.2020 в адміністративній справі № 120/2694/20-а, його правонаступником ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович