Справа № 340/19/24
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/19/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49027, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, )

про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Загребельської Д.С. про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2023 року, винесену під час примусового виконання виконавчого листа Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 р. у справі №340/222/20 (виконавче провадження №728742490.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.34-35).

Позов мотивовано тим, що 24.11.2023 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №72874249 з примусового виконання виконавчого листа №340/222/20 від 29.07.2021 р., виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, оскільки у державного виконавця не було підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», так як його не було поновлено на рівнозначній посаді, а тому виконавчий лист залишається не виконаним.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.38-40). Відповідач зазначає, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень, 26.09.2023 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №72874249. У зв`язку з ненадходженням на адресу відділу жодного повідомлення від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), державним виконавцем 23.10.2023 було направлено на адресу боржника вимогу державного виконавця для перевірки виконання рішення суду.

На адресу відділу 27.10.2023 надійшло повідомлення від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому, зазначено, що наказом Міністерства юстиції України від 24.08.2023 №1353/к "Про поновлення" скасовано наказ Міністерства юстиції України від 23.12.2019 року №4178/к "Про звільнення" та поновлено ОСОБА_1 з 26 грудня 2019 року в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді. Також, наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 30.08.2023 №13-к "Про визначення робочого місця ОСОБА_1 " визначено робоче місце ОСОБА_1 , поновленому в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді, за наступною адресою: АДРЕСА_2 . Державний виконавець здійснив перевірку матеріалів наданих боржником на підставі ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження", а саме встановлено, що наказ Міністерства юстиції України від 24.08.2023 р. №1353/к "Про поновлення" відповідає резолютивній частині постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі №340/222/20. Державним виконавцем 24.11.2023, на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Представник відповідача вважає, що державним виконавцем відповідно до закону прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2023 р. ВП №72874249.

Представник третьої особи подав пояснення та вказав, що відповідно до ч.2 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконуючи рішення суду Міністерством юстиції видано наказ "Про поновлення" №1353/к від 24.08.2023, яким поновлено ОСОБА_1 з 26.12.2019 у Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді, відповідно виконано резолютивну частину судового рішення по справі №340/222/20. Зазначене формулювання наказу про поновлення "поновити ОСОБА_1 з 26.12.2019 в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді" повністю відповідає резолютивній частині постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 340/222/20 з врахуванням ухвали про виправлення описки Третього апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі № 340/222/20.

Звертає увагу, що у вищезазначеній постанові Третього апеляційного адміністративного суду не визначено конкретної посади державної служби, на яку ОСОБА_1 поновлено в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро). Крім того, на виконання Наказу про поновлення від 24.08.2023 Міжрегіональним управлінням видано наказ від 30.08.2023 №13-к "Про визначення робочого місця ОСОБА_1 ", відповідно до якого визначено робоче місце ОСОБА_1 , поновленому в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді, за адресою АДРЕСА_2 .

У зв`язку з викладеним, Міністерство юстиції вважає, що рішення у справі №340/222/20 є виконаним, а постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2023, винесену під час примусового виконання виконавчого листа Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 у справі №340/222/20 (виконавче провадження №72874249) правомірною, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та такими, в задоволенні яких необхідно відмовити у повному обсязі (а.с.87-92).

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 р. у справі № 340/222/20 в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено в повному обсязі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 р. скасовано та прийнято нову постанову. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про звільнення" від 23.12.2019 р. № 4178/к. Поновлено ОСОБА_1 в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції на рівнозначній посаді з 26.12.2019 р. Стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2020 р. по 09.06.2021 р. в розмірі 609037,49 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць в сумі 41376, 09 грн звернуто до негайного виконання.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 р. у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 р. виправлено описку, де замість Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вважати вірним написання «Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)".

29.07.2021 р. ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі №340/222/20, який останнім пред`явлено для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.44, 58зв.).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.09.2023 року відкрите виконавче провадження №72874249 (а.с.48.).

Вимогою державного виконавця від 23.10.2023 р. №37767 зобов`язано Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) протягом 5 робочих днів, з моменту отримання даної вимоги державного виконавця вжити заходів, з метою фактичного виконання вимог виконавчого документу (а.с.51-52).

Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) листом від 17.10.2023 року повідомлено головного державного виконавця про виконання рішення суду у справі №340/222/20 та надано копії наказів (а.с.53-54).

Так, наказом Міністерства юстиції України №1353/к від 24.08.2023 року "Про поновлення" скасовано наказ Міністерства юстиції України від 23.12.2019 р. №4178/к "Про звільнення". В наказі №1353/к від 24.08.2023 року дослівно вказано: "поновити ОСОБА_1 з 26 грудня 2019 року в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді" (а.с.55).

Також, наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №13-к від 30.08.2023 р. "Про визначення робочого місця ОСОБА_1 " визначено робоче місце ОСОБА_1 , поновленому в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді, за наступною адресою: м. Кропивницький, вул. Театральна, 6/7, кабінет 207 (а.с.56).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.11.2023 р. на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №340/222/20, виданого 29.07.2021 р. Кіровоградським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді з 26.12.2019 р. (а.с.11).

Не погоджуючись зі спірною постановою про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно зі ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на ч.ч.2, 4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону №1403-VIII).

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».

Так згідно з частиною першою статті 65 Закону 1404-VIII рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина друга статті 65 Закону №1404-VIII).

При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків по конкретній посаді, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати.

Згідно з частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

Отже, підставою для прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, що слугував підставою для відкриття виконавчого провадження, у визначений судом спосіб.

Як було встановлено судом першої інстанції, Третім апеляційним адміністративним судом та вказано ним в постанові від 09.06.2021 р. у справі №340/222/20, ОСОБА_1 звільнено наказом Міністерства юстиції України № 4178/к від 23.12.2019 р. «Про звільнення» з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації начальника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 26.12.2019 р. відповідно п. 1-1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, з припиненням державної служби. А тому поновлення на посаді, яку він займав до звільнення було неможливим, так як в зв`язку з прийняттям КМ України постанови № 870 від 09.10.2019 р. «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області ліквідоване.

Апеляційний адміністративний суд вказав, що в постанові КМ України № 870 від 09.10.2019 р. зазначено, що територіальні органи, які ліквідуються продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції та міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що фактично відбулася не ліквідація, а реорганізація ГТУЮ у Кіровоградській області шляхом його злиття разом з ГТУЮ у Запорізькій області і ГТУЮ у Дніпропетровській області у Південно Східне МРУМЮ, яке визначено правонаступником територіальних органів Мін`юсту, що припиняються, у тому числі в частині виконання їх повноважень та функцій і ГТУЮ у Кіровоградській області, як державний орган, зобов`язане дотримуватися у спірній ситуації процедури припинення державної служби, встановленої для реорганізації державного органу (пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Тому, на думку колегії суддів, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, який виключатиме можливість подальшого звернення до суду за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, є поновлення його на рівнозначній посаді в новоствореному Південно Східному МРУМЮ з 26.12.2019 р.

При цьому Третім апеляційним адміністративним судом в постанові від 09.06.2021 р. вказано, згідно штатного розпису на 2019 р. ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, затвердженого 04.11.2019 р., в управлінні налічувалося 2 118 штатних посад, серед яких налічуються посади:

- першого заступника начальника міжрегіонального управління,

- заступника начальника міжрегіонального управління у Запорізькій області,

- заступника начальника міжрегіонального управління у Кіровоградській області,

- заступника начальника міжрегіонального управління начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області,

- заступника начальника міжрегіонального управління начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області,

- заступника начальника міжрегіонального управління начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області.

Тобто, Третім апеляційним адміністративним судом надано право відповідачеві визначити посаду, на яку поновити позивача, однак за однієї умови: така посада повинна бути рівнозначною.

На вказану ситуацію неодноразово звертав увагу і Верховний Суд. Так, Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 357/13937/19 вказав, що повноваження щодо призначення працівника в порядку переведення на відповідну посаду, згідно із затвердженим штатним розписом в новоствореній юридичній особі, яка є правонаступником роботодавця, є винятковою компетенцією роботодавця і суд, як орган, що розглядає трудовий спір, не повинен і не може втручатись у здійснення дискреційних повноважень державного органу.

Суд звертає увагу на те, що державний виконавець, який здійснює примусове виконання судового рішення про поновлення стягувача на рівнозначній посаді, перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав повного виконання судового рішення, повинен встановити факт поновлення особи саме на рівнозначній посаді. Для цього, боржник повинен надати наказ, прийнятий компетентною та повноважною особою, про поновлення стягувача на роботі із обов`язковим зазначенням назви посади, на яку таку особу поновлено для того, щоб державний виконавець пересвідчився в тому, що стягувач поновлений саме на рівнозначній посаді в розумінні закону та рішення суду.

При цьому суд звертає увагу учасників справи на формулювання резулятивної частини судового рішення: "Поновити ОСОБА_1 в ПівденноСхідному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції на рівнозначній посаді з 26.12.2019 р.", а тому з`ясування назви посади, на яку поновлюється стягувач, є для державного виконавця обов`язковою.

Посилання ж відповідача та третьої особи на те, що наказом №13-к від 30.08.2023 р. ОСОБА_1 визначено робоче місце ( АДРЕСА_3 , кабінет 207) не є доказом поновлення на конкретній посаді, а є доказом визначення приміщення (кабінету), яке закріплене за ОСОБА_1 для виконання трудових обов`язків без вказання за якою саме посадою.

В своїх заявах на адресу суду, ні відповідач, ні третя особа не надали наказу, зі змісту якого можна було б встановити на якій посаді поновлений ОСОБА_1 та чи є вона рівнозначною до тієї, яку він займав до звільнення.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд вважає, що оскаржувана постанова державним виконавцем прийнята без урахування вищевказаного, без встановлення факту поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, що свідчить про передчасне закінчення виконавчого провадження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, суд критично оцінює посилання на те, що вказаному наказу №1353/к від 24.08.2023 вже надана оцінка судом, оскільки суд оцінював такий наказ лише на предмет правомірності (на предмет наявності або відсутності порушення права ОСОБА_1 ) і така оцінка надана вже після прийняття оскаржуваної постанови.

В даному ж провадженні суд оцінює наявність або відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження, тобто оцінює інші правовідносини та відповідний акт індивідуального характеру.

Посилання ж третьої особи на те, що формулювання наказу про поновлення "поновити ОСОБА_1 з 26.12.2019 в Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рівнозначній посаді" повністю відповідає резолютивній частині постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №340/222/20 суд не приймає в силу того, що третьою особою не наведено правових норм, які би зобов`язували її передрукувати дослівно зміст резулятивної частини рішення суду до наказу про поновлення. Поновлення на рівнозначній посаді означає визначення з такою рівнозначною посадою та поновлення наказом особи саме на такій посаді.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. (а.с.21), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 268, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2023, винесену під час примусового виконання виконавчого листа Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 р. у справі №340/222/20 (виконавче провадження №72874249).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.287, 293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА