Справа № 500/7909/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7909/23

13 лютого 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Тетяни Дмитрівни

представник позивача Руденко О.А.

представник відповідача Хоронжий Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, у якій просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.11.2023 № 1900-0307-8/49404 ОСОБА_1 повідомлено про те, що питання щодо обчислення вислуги років належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств, а тому для обчислення вислуги років йому необхідно звернутися до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Із таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивач не погодився.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.05.2022, що набрало законної сили 07.06.2022, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання дій неправомірними і зобов`язання вчинити дії встановлено, що на момент звільнення ОСОБА_1 мав право на призначення пенсії за вислугу років (офіцерський склад - полковник податкової міліції, вислугу - 31 роки 07 місяців 28 дня). Вказані обставини не підлягають доказуванню відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.01.2024 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 08.02.2024 року о 12:00 год.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 29.01.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту заяви позивача від 24.10.2022 до органу Пенсійного фонду про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до п.а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із змісту тотожних вимог викладених у його позовній заяві до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у пенсійного органу відсутні підстави для переведення раніше призначеної йому пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ на інший вид пенсії, як це передбачено частиною третьою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У нашому конкретному випадку виклад обставин позовної заяви стосується лише питання зарахування стажу роботи позивача у пільговому обчисленні, та не стосується спору пов`язаного із переведення пенсії за вислугу років на інший вид пенсії.

Таким чином, права та інтереси позивача на пенсійне забезпечення органами Пенсійного фонду порушені не були.

На підставі викладеного, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 08.02.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 13.02.2024 о 12:00 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

13 лютого 2024 року представником відповідача подано пояснення по даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, просив у його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

ОСОБА_1 проходив службу в Державній фіскальній службі України та 23.09.2021 був звільнений з посади начальника міжрегіонального відділу оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління Державної фіскальної служби в Хмельницькій області згідно наказу про звільнення № 0069-о/д від 21.09.2021. Згідно з наказом про звільнення вислуга років ОСОБА_1 станом на 23.09.2021 складала:

- в календарному обчисленні - 21 рік 03 місяці 22 дні;

- в пільговому обчисленні - 31 рік 07 місяців 28 днів.

Після звільнення зі служби ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

13.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, у якій просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.11.2023 № 1900-0307-8/49404 ОСОБА_1 повідомлено про те, що питання щодо обчислення вислуги років належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств, а тому для обчислення вислуги років йому необхідно звернутися до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Із таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивач не погодився, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон України № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно з п. «а» ст. 1-2 Закону № №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом.

Стаття 12 Закону № 2262-ХІІ визначає, що пенсія за вислугу призначається особам начальницького складу податкової міліції незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до ст.17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищезазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України постановою від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, у якій зазначено, що в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови № 393.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

ОСОБА_1 був звільнений з посади начальника міжрегіонального відділу оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління Державної фіскальної служби в Хмельницькій області в званні полковник податкової міліції згідно наказу про звільнення після 01 жовтня 2020 року і на день звільнення мав вислугу більше 25 календарних років з пільговими умовами, які застосовуються згідно Порядку № 393 та є підставою для призначення пенсії за вислуги років.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.05.2022, що набрало законної сили 07.06.2022, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання дій неправомірними і зобов`язання вчинити дії встановлено, що на момент звільнення ОСОБА_1 мав право на призначення пенсії за вислугу років (офіцерський склад - полковник податкової міліції, вислугу - 31 роки 07 місяців 28 дня). Вказані обставини не підлягають доказуванню відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України.

Отже, посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на те, що питання щодо обчислення вислуги років належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств, а тому для обчислення вислуги років йому необхідно звернутися до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, є необґрунтованим, оскільки обставина наявності у ОСОБА_1 вислуги років, достатньої для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ встановлена рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.05.2022, що набрало законної сили 07.06.2022, у справі, участь в якій брало Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано, зокрема, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3 1 (далі також - Порядок №3-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2.8 розділу ІІ Порядку № 3-1 передбачено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідача слід зобов`язати перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ та виплачувати її з урахуванням виплачених сум з 13.11.2023.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.11.2023 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військовою служби та забезпечення деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХII, згідно з поданою ним заявою від 13.11.2023 року.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років та виплачувати її з 13.11.2023 року, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військовою служби та забезпечення деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХII, з врахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.