Справа № 380/26052/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
провадження №
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Приватного підприємства ЛЕОПОЛІСБУД до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішень,-
встановив:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 вищевказаний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900916/2 від 23.08.2023; №UA209000/2023/900790/2 від 31.07.2023; №UA209000/2023/900674/2 від 11.07.2023; №UA209000/2023/900667/2 від 10.07.2023; №UA209000/2023/900413/2 від 01.06.2023; №UA209000/2023/900359/2 від 22.05.2023.

29.01.2024 від представника позивача надійшла заява, в якій просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці судові витрати, які сплачено позивачем у зв`язку з розглядом справи, а саме: 24000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вказала, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, відображений у акті про надання правової допомоги №05 від 26.01.2024. При цьому, зазначила, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката, на її думку, є співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки включає в себе витрати, зокрема, і по підготовці до написання позовної заяви; написанню позовної заяви та відповіді на відзив та апеляційної скарги; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), який становить чотирнадцять годин; 3) значенням справи для сторони, оскільки оскаржуване рішення впливає на майновий стан позивача. На підставі викладеного, вважає, що сума у розмірі 24000,00 грн є співмірною із складністю справи, обсягом наданої правової допомоги, значенням предмету спору для позивача та кількістю витраченого часу. Просить задовольнити заяву.

07.02.2024 від представника відповідача надійшло заперечення на вищевказану заяву представника позивача, в якому посилається на те, що заявлена до відшкодування вартість наданої позивачу послуги є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи. Зазначила, що написання позовної заяви не вимагало значної юридичної і технічної роботи для такого високого розміру гонорару. Крім того, вказала, що предмет спору у даній категорії справи не є складним, містить один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складеність процесуальних документів не є важкими, а предметом оскарження у даній справі були шість однотипних рішень про коригування митної вартості. Враховуючи викладене, просить зменшити витрати на правову допомогу.

Оскільки у період з 29.01.2024 по 16.02.2024 головуючий суддя перебувала на листку непрацездатності, вказана заява вирішується 19.02.2024.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розглядаючи питання співмірності заявлених до стягнення судових витрат на правничу допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На підтвердження витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано: копію договору №516 від 26.01.2023 року про надання правової допомоги та представництво інтересів, ордер серії ВС №1238492, акт про надання правової допомоги №05 згідно договору про надання правової допомоги №516 від 26.01.2023, рахунок на оплату №5 від 26.01.2024.

Правова допомога адвоката позивачу, відповідно до акта про надання правової допомоги, складається з: підготовки, написання і подачі позовної заяви 15000,00 грн; підготовки, написання і подачі відповіді на відзив 9000,00 грн. Загальна вартість послуг адвоката з правової допомоги, наданих клієнту, складає 24000,00 грн.

Проаналізувавши розрахунок вартості наданих адвокатом послуг, суд вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу в суді не є співмірними по відношенню до складності справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а розмір заявлених витрат є завищений.

Так, предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних; обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними.

Враховуючи викладене, застосувавши принцип співмірності відповідно до ст.134 КАС України, а також фактичний об`єм виконаної роботи та її незначну складність, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці, в розмірі 6000,00 грн, що дорівнює кількості оскаржуваних рішень у цій справі (*6).

Тому, заява позивача є такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно із п.3 ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.134, 139, 143, 252, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі №380/26052/23 за позовом Приватного підприємства ЛЕОПОЛІСБУД до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Приватного підприємства ЛЕОПОЛІСБУД витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 (шістьтисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гулкевич І.З.