Справа № 340/8/24
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м.Кропивницький Справа № 340/8/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. В.Перспективна, 55, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, ) про скасування вимоги про сплату боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС в Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 04.11.2019 року № Ф-143356-52 на суму 26539,26 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області виключити з інтегрованої картки платника (ІКП) ОСОБА_1 заборгованість з єдиного соціального внеску у розмірі, визначеному інформаційно - комунікаційною системою податкових органів, у сумі 37 788, 74 грн.

Ухвалами суду від 10.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та забезпечено позов шляхом зупинення дії вимоги від 04.11.2019 року № Ф-143356-52 та зупинення стягнення на підставі оскаржуваної вимоги у виконавчому провадженні №73290813.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно інформаційно-облікових даних відповідача та інтегрованої картки платника податків, позивач перебуває на податковому обліку як фізична особа підприємець та заним рахується заборгованість зі сплати ЄСВ в сумі 37788,74 грн.

Разом з тим, позивач вказує, що для покладення обов`язку по сплаті ЄСВ визначальним є наявність статусу фізичної особи-підприємця. Натомість позивач вказує, що у зв`язку з набуттям чинності 01.07.2004 Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», підтвердження статусу фізичної особи-підприємця, державному реєстратору має бути подана реєстраційна картка для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про державну реєстрацію. В разі невиконання вказаних вимог Закону, особа втрачає статус фізичної особи-підприємця та відповідно не є платником ЄСВ, що в даному випадку має місце з позивачем.

Заперечуючи проти позову відповідачем надано відзив на позов та вказується, що згідно інформаційно-комунікаційних систем податкового органу, позивач з 04.08.1997 до 21.11.2023 перебував на обліку, як фізична особа-підприємець, тому був зобов`язаний сплачувати ЄСВ і за ним утворилась заборгованість37788,74 грн., яка підлягає стягненню з позивача.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 №1162 затверджено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок 1162).

Пунктом 2 розділу І Порядку 1162 передбачено, що цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - платники єдиного внеску) у територіальних органах Державної податкової служби України (далі - контролюючі органи), надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску.

Згідно пункту 3 розділу І Порядку 1162 порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Зокрема, частина перша ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає, що платниками єдиного внеску є:

- фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) (абзац третій пункту 1 частини першої статті 4);

- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності (пункт 4 частини першої статті 4).

Отже, необхідною передумовою для покладення на особу обов`язку сплачувати ЄСВ, є наявність статусу фізичної особи-підприємця.

У справі, що розглядається, спірним є питання наявності у позивача статусу платника єдиного внеску відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VІ і, як наслідок, наявності обов`язку сплачувати єдиний внесок у мінімальному розмір.

Судом встановлено, що згідно витягу з ЄДРПОУ від 21.02.2024, позивач набув статусу суб`єкта підприємницької діяльності та отримав відповідне свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи до 1 липня 2004 року (04.08.1997р.), тобто до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року №755-IV (далі - Закон № 755-IV), але не звертався до державного реєстратора з реєстраційною карткою про включення відомостей про нього до ЄДР відповідно до вимог цього Закону. Таким чином, суд вважає, що статус фізичної особи-підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Виключно фізична-особа підприємець, зареєстрована в установленому порядку, яка має право здійснювати підприємницьку діяльність і перебуває на загальній або спрощеній системі оподаткування, вважається платником єдиного внеску і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу (за умови, що така особа не є найманим працівником).

Судом встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач не звертався до державного реєстратора для підтвердження статусу фізичної особи-підприємця та отримання свідоцтва про державну реєстрацію нового зразка. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позовної заяви. З огляду на викладене, оскільки у позивача відсутній статус ФОП, що виключає обов`язок сплачувати ЄСВ, відповідачем протиправно винесено спірну вимогу про сплату боргу, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 04.11.2019 року № Ф-143356-52 підлягає скасуванню.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №260/81/19.

У зв`язку із скасуванням податкової вимоги від 04.11.2019 року № Ф-143356-52 контролюючий орган зобов`язаний був привести інтегровану картку позивача у відповідність фактичним обставинам для відображення правильних відомостей.

Відтак у зв`язку із скасуванням податкової вимоги від 04.11.2019 року № Ф-143356-52 у інтегрованій картці позивача повинен бути відсутній борг по такій вимозі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений судовий збір у розмірі 2952,40 грн. (а.с.56,63) та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. (а.с.12-15) підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 287, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України в Кіровоградській області - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 04.11.2019 року № Ф-143356-52 на суму 26539,26 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області виключити з інтегрованої картки платника (ІКП) ОСОБА_1 заборгованість з єдиного соціального внеску у розмірі, визначеному інформаційно - комунікаційною системою податкових органів, у сумі 37 788, 74 грн.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі №340/8/24 втрачають дію з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі №340/8/24.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2952,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області у розмірі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК