Справа № 140/35055/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/35055/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми виплаченої на виконання рішення суду у справі №140/6897/22 грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення без повної компенсації витрат доходів; зобов`язання нарахувати та виплатити недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті на виконання рішення суду у справі №140/6897/22 грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що проходила військову службу в Державній прикордонній службі України, звідки була звільнена в запас з виключенням зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення 23 листопада 2018 року. На виконання рішення суду у справі №140/6897/22 Військова частина НОМЕР_1 19 вересня 2023 року виплатила заборгованість із грошового забезпечення у сумі 53911,04 грн. Із наданої на адвокатський запит довідки про виплачені суми згідно з рішенням суду позивач з`ясувала, що їй нараховано до виплати 66970,23 грн та одночасно із вказаної суми утримано податок на доходи фізичних осіб у сумі 12054,64 грн та військовий збір у сумі 1004,55 грн.

Позивач вважає, що набула право на належні їй суми грошового забезпечення у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, що було встановлено рішенням суду, а тому Військова частина НОМЕР_1 мала б при їх виплаті компенсувати суму податку на доходи фізичних осіб відповідно до приписів Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі - Порядок №44), однак цей обов`язок відповідач протиправно не виконав.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні (а.с14-18). В обґрунтування цієї позиції зазначив, що на момент виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (23 листопада 2018 року) з боку позивача не було зауважень щодо розрахунків грошового забезпечення. Відповідач вважає, що відсутні підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 недоотриманого грошового забезпечення у вигляді податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, одноразової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової винагороди за січень 2016 року лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої індексації, бо відповідно до пункту 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Також відповідач просив врахувати, що Військова частини НОМЕР_1 є бюджетною установою, тому може брати бюджетні зобов`язання та провадити видатки лише в межах бюджетних асигнувань.

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_2 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ; наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 жовтня 2018 року №283-ос вона була звільнена з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту (а.с.7), а наказом від 23 жовтня 2018 року №318-ос її виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 23 листопада 2018 року (а.с.8).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №140/6896/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року, зобов`язано Військову частина НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2018 роках, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення.

З довідки про виплачені суми згідно з рішенням суду у справі №140/6897/22 вбачається, що ОСОБА_1 нараховано до виплати 66970,23 грн, при цьому із цієї суми утримано податок на доходи фізичних осіб у сумі 12054,64 грн та військовий збір у сумі 1004,55 грн (а.с.10). Кошти у сумі 53911,04 грн виплачено на картковий рахунок позивача, що підтверджується банківською випискою (а.с.9).

На адвокатський запит представника позивача від 26 жовтня 2023 року (а.с.6) Військова частина НОМЕР_1 листом від 02 листопада 2023 року №11/18123-23 повідомила, що виплату коштів на виконання рішення суду від 14 грудня 2022 року у справі №140/6897/22 проведено з врахуванням передбачених чинним законодавством відрахувань (а.с.5).

Цей спір зумовлений непроведенням позивачу грошової компенсації податку на доходи фізичних осіб, утриманого при виплаті грошових коштів згідно з рішенням суду у справі №140/6897/22 (перерахованої грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди за січень 2016 року лютий 2018 року).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

15 січня 2004 року постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок №44, який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

За приписами пунктів 3, 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб. Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Суд зазначає, що Закон України Про податок з доходів фізичних осіб втратив чинність на підставі Податкового кодексу України (чинний з 01 січня 2011 року).

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

У контексті наведених норм можна виснувати, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються: 1) з грошового забезпечення; 2) грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів; виплата грошової компенсації здійснюється за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою їм грошового забезпечення/грошових винагород та інших виплат у розмірі утриманої суми податку на доходи фізичних осіб. Іншими словами, при нарахуванні грошового забезпечення/ грошових винагород та інших виплат військовослужбовцям утримана сума податку на доходи фізичних осіб підлягає поверненню шляхом виплати відповідної компенсації в розмірі суми утриманого податку.

Відповідно до пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115 (далі Положення №1115), особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.

Отже, на суб`єкта владних повноважень Військову частину НОМЕР_1 , у якій ОСОБА_1 проходила військову службу та перебувала на усіх видах забезпечення, було покладено обов`язок вжити заходів з проведення повного розрахунку за всіма видами грошового забезпечення на день виключення її із списків особового складу.

З огляду на наведене суд вважає, що при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу як військовослужбовцю у повному розмірі грошового забезпечення/ грошових винагород та інших виплат при звільненні, право на які та набула під час проходження військової служби, грошова компенсація у розмірі суми утриманого податку на доходи фізичних осіб мала бути виплачена їй одночасно з виплатою належних сум.

Подібна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі №825/761/17, від 29 липня 2020 року у справі №814/142/17.

Протиправність дій відповідача щодо невиплати у належному розмірі позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди за січень 2016 року лютий 2018 року встановлено судовим рішенням у справі №140/6897/22. Тому будь-які аргументи відповідача щодо порядку нарахування зазначених виплат не потребують оцінки суду при розгляді цієї справи.

Саме при виплаті на виконання судового рішення перерахованих сум зазначених компенсації, допомоги та винагороди відповідачем і було утримано податок на доходи фізичних осіб.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що на час виплати вказаних сум остання не перебувала на військовій службі, є необґрунтованими, оскільки при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та своєчасній виплаті позивачу у повному обсязі грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди за січень 2016 року лютий 2018 року компенсація у розмірі суми податку на доходи фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які набуте у зв`язку з виконанням останньою своїх обов`язків під час проходження служби, мала бути виплачена ОСОБА_1 одночасно з їх виплатою. Втрата позивачем статусу військовослужбовця на час виплати їй вказаних сум не звільняє відповідача компенсувати ОСОБА_1 суму податку на доходи фізичних осіб, оскільки саме бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 призвела до їх виплати позивачу вже після звільнення з військової служби. Отже, утримана сума податку на доходи фізичних осіб підлягає поверненню шляхом виплати відповідної компенсації в розмірі суми утриманого податку.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 25 червня 2020 року у справі №825/761/17.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак у спірних відносинах відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, встановлений законом, оскільки протиправно не виплатив позивачу грошову компенсацію в розмірі суми податку на доходи фізичних осіб, утриманого при виплаті на виконання рішення суду перерахованих грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди за січень 2016 року лютий 2018 року.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошових коштів на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №140/6897/22. Належним способом захисту порушеного права позивача є задоволення також взаємопов`язаної позовної вимоги про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату позивачу грошової компенсації податку на доходи фізичних осіб, утриманого із суми, що була нарахована на виконання вказаного судового рішення.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо непроведення виплати ОСОБА_1 грошової компенсації суми податку на доходи фізичних осіб при виплаті коштів на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №140/6897/22.

Зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний Карпатський загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію сум податку на доходи фізичних осіб, утриманого з нарахованих на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №140/6897/22 сум грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди за січень 2016 року лютий 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк