Справа № 420/10570/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/10570/23

Перша інстанція: суддя Марин П.П.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Лук`янчук О.В.,

суддів: Бітова А.І.,

Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

29.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст.383 КАС України та просив:

- довести до відома Голову Пенсійного Фонду України та керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про порушення, допущені під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно рішення у справі 420/10570/23;

- направити окрему ухвалу до ПФУ та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області для вжиття заходів щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України, встановлених у цій ухвалі, шляхом перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/10570/23;

- зобов`язати ПФУ та керівника ГУ ПФУ в Херсонській області про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця з дня її отримання.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви поданої позивачем в порядку ст. 383 КАС України від 29.12.2023 року за вх.№47474/23.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, а тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу (окрему), якою задовольнити заяву від 29.12.2013 р. подану в порядку ст. 383 КАС України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року, обмежено максимальний розмір пенсії. А саме, відповідачем розраховано індексацію у розмірі 1500 грн. що є максимальним розміром згідно постанови КМУ №168, проте на переконання позивача, він має право на індексацію пенсії в розмірі 6002,73 грн., та як наслідок остаточний розмір пенсії має складати не 33970,71 грн., а 38473,45 грн.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається про обґрунтованість та законність оскаржуваної ухвали, а тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Також, 20.02.2024 р. ОСОБА_1 надав до суду клопотання про зупинення розгляду апеляційної скарги до набуття чинності рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №320/8511/23 від 09.01.2024 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Дослідивши надане ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження у справі колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки предметом розгляду в суді апеляційної інстанції є апеляційна скарга подана позивачем на ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що згідно положень ст. 383 КАС України суд може визнати протиправним рішення, дії чи бездіяльність, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Тобто під час апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду повинна перевірити законність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області під час виконання рішення суду у цій справі та наявності підстав для задоволення заяви поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Разом з тим, предметом розгляду справи №320/8511/23 від 09.01.2024 року є визначення законності п.10 постанови КМУ №168 щодо визначення розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, який не може перевищувати 1500 гривень, що є відмінним від предмету апеляційного розгляду у цій справі, а тому клопотання апелянта про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіряючи правомірність та законність ухвали суду про відмову у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в порядку ст.383 КАС України, судова колегія виходить з наступного.

За правилами п.4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Так, відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За змістом ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Апеляційний суд наголошує, що положення ст.383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.

Аналізуючи вищезазначені норми права, судова колегія зазначає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, в проваджені Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням проведеної індексації пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з 01.03.2023 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" № 168 від 24.02.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням проведеної індексації пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з 01.03.2023 з урахуванням проведеної індексації пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" № 168 від 24.02.2023 без обмеження пенсії максимальним розміром з врахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не нарахування та невиплати з 01.07.2021 р. ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 спірну доплату до пенсії в порядку та розмірах визначених постановою № 713, починаючи з 01.07.2021 року.

Стягнуто з Головного управління ПФУ в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн.;

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 12.12.2023 року.

Також судом встановлено, що 25.12.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі №420/10570/23 щодо:

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням проведеної індексації пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з 01.03.2023 з урахуванням проведеної індексації пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" № 168 від 24.02.2023 без обмеження пенсії максимальним розміром з врахуванням раніше виплачених сум;

- стягнення з Головного управління ПФУ в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок);

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 спірну доплату до пенсії в порядку та розмірах визначених постановою № 713, починаючи з 01.07.2021 року.

Колегією суддів встановлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 р. та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 р., Головним управлінням ПФУ в Херсонській області здійснено перерахунок пенсії позивача, яка станом на 28.12.2023 року склала 33970,71 грн, з розрахунку:

Основний розмір пенсії: 71% грошового забезпечення (вислуга років 27) у розмірі: 26728,69 грн. З урахуванням індексації: 31970,71 грн.

З урахуванням доплати:

Індексація базового ОСНП 2022 (26728,69* 0,140): 3742,02 грн.;

Індексація базового ОСНП 2023 (30470,71* 0,197): 1500,00 грн.

При цьому, 11.01.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Дмитром Олеговичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №73743373) на підставі заяви позивача та виконавчого листа №420/10570/23, виданого 25.12.2023.

Звертаючись до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України позивач фактично не погоджується з діями ГУ ПФУ в Херсонській області щодо проведення розрахунку індексації у розмірі 1500 грн., що є максимальним розміром згідно постанови КМУ №168, проте на переконання позивача, він має право на індексацію пенсії в розмірі 6002,73 грн., та як наслідок остаточний розмір пенсії має складати не 33970,71 грн., а 38473,45 грн.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з такою позицією апелянта та зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 постанови КМУ від 24.02.2023 року №168 установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Однак, відповідно до п. 10 зазначеної постанови КМУ встановлено, що:

у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Як вбачається з перерахунку пенсії позивача, відповідачем встановлено максимальний розмір індексації основного розміру пенсії з 01.03.2023 року у розмірі 1500,00 грн., що відповідає положенням законодавства.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглядаючи справу по суті заявлених вимог в своєму рішення не зазначав про необхідність обмеження розміру індексації, а навпаки зазначив про те, що необхідно застосовувати коефіцієнт збільшення.

Дослідивши рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року, колегією суддів встановлено, що суд приймаючи рішення в межа позовних вимог в частині, що стосуються зобов`язання відповідача нарахувати індексацію пенсії в належному розмірі за спірний період, дійшов висновку, шо пенсія позивача підлягає індексації, зокрема, з 01.03.2022 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14, та з 01.03.2023 з урахуванням коефіцієнту збільшення у розмірі 1,197.

При цьому, розглядаючи питання наявності права позивача на проведення індексації в період з 01.03.2023 р., суд керувався положеннями постанови КМУ від 24.02.2023 року №168.

Дійсно колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що в тексті рішення суду не зазначено про необхідність обмежити розмір індексації сумою в 1500 грн., однак зазначенні положення викладені в п. 10 постанови КМУ від 24.02.2023 року №168, згідно якої має керуватись ГУ ПФУ в Херсонській області при виконанні рішення суду та положеннями якої керувався суд розглядаючи справу по суті.

Колегія суддів наголошує, що пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України №168 установлено, що: "розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень".

Системний аналіз вищевказаних законодавчих приписів свідчить про обмеження верхньої межі індексації для того, щоб збалансувати потреби захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян.

Щодо посилань апелянта на положення Законів України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та «Про індексацію грошових доходів населення», колегія суддів зазначає, що дійсно у вказаних законах не передбачено обмеження розміру індексації граничною сумою, тобто у національному законодавчому полі існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати яку можливо застосувавши загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону» (Lex specialis derogate generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.

Отже, за таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis ), тобто Закону №2262-XII та Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», а положення Законів України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та «Про індексацію грошових доходів населення» вважати загальними нормами (lex generalis).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що індексація пенсії позивача з 01 березня 2023 року проведена відповідачем на виконання рішення суду у межах чинного законодавства та за умови, що підвищення відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №168 не може перевищувати 1500 грн.

Апелянт фактично пов`язує обмеження розміру індексації у 2023 році з обмеженням максимального розміру пенсії, однак, такий підхід є помилковим, оскільки максимальний рівень індексації 1500 грн закріплено Постановою №168, виключень щодо неврахування п.10 вказаної постанови Уряду під час такого перерахунку пенсії законодавство не містить. Зазначений пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України №168 чинний, не суперечить вимогам закону та містить імперативну вимогу щодо граничної межу розміру збільшення, з огляду на що підлягає застосуванню відповідачем.

Отже, посилання апелянта на відповідну практику Верховного Суду та Конституційного Суду України не є релевантними, адже вони стосуються саме обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром на підставі ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII, водночас в даному випадку мова йде про визначення розміру індексації пенсії.

Враховуючи те, що пенсія позивача на виконання рішення суду у цій справі з 01.03.2023 проіндексована в розмірі 1500 грн., що відповідає п. 10 Постанови № 168, відсутні правові підстави для винесення окремої ухвали в порядку ст. 383 КАС України.

Посилання апелянта на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 р. у справі №320/8511/23, згідно якої суд визнав протиправним та нечинним абзац 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» судом не приймаються, оскільки зазначене рішення не набрало законної сили на момент розгляду цієї справи.

При цьому, колегія суддів наголошує, що приписами ч. 2 ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.

Відповідно до вимог частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп-99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі та в додаткових поясненнях стосовно того, що наданий суду розрахунок заборгованості у сумі 141324,11 грн. невірно порахований, оскільки як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 29.12.2023 р. поданої в межах ст. 383 КАС України, така заява була обґрунтована непогодженням заявника з діями ГУ ПФУ в Херсонській області щодо встановлення максимального розміру індексації з 01.03.2023 року 1500,00 грн., а не з проведеним розрахунком.

Таким чином, в даному випадку позивач помилково ототожнює обмеження максимального розміру пенсії та встановлення максимального розміру індексації пенсії, визначеного чинними нормативно-правовим актом.

При цьому, у разі не погодження позивача з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року та з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року, позивач у відповідності до положень Кодексу адміністративного судочинства України має право звернутись до Верховного Суду з касаційною скаргою, у випадках передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, про що було роз`яснено судом апеляційної інстанції.

Крім того слід зазначити, що в рішенні від 09.12.2021р. у справі №9901/235/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні і заходи вжиті виконавчою службою не принесли бажаного результату, однак матеріали справи не містять будь-яких доказів вжиття виконавчою службою заходів примусового характеру.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про помилковість застосування судом першої інстанції норм права, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 241, 243, 248, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 383 КАС України, колегія суддів , -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 20 лютого 2024 року .

Головуюча суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова