Справа № 420/13757/22
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 р. м. ОдесаСправа № 420/13757/22

Перша інстанція: суддя Василяка Д.К.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

30 вересня 2022 року Головне управління Державної податкової служби в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості: по податку по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 360115 грн. 91 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 11010500, отримувач коштів УК м.Од.обл./м.Одеса/11010500; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 27053 грн 04 коп. на бюджетний UA0015744, банк отримувача Казначейство України рахунок (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 11011001, отримувач коштів УК м.Од.обл./м.Одеса/11011001.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості по ПДФО податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» №183471-50 від 30.09.2019 року, яку було направлено на адресу відповідача. Станом на 19.01.2022 року відповідно до довідки про податкову заборгованість та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 387 168, 95 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року позовну заяву Головного управління Державної податкової служби в Одеській області задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано допущені позивачем порушення процедури податкової перевірки, які визначають незаконними прийняті за її наслідком податкові повідомлення-рішення. Також вказує, що податковий орган при визначені зобов`язань не встановив правову природу заборгованості, яка прощена банком та не встановив відсутність отриманого доходу.

Головне управління Державної податкової служби в Одеській області своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось. Про розгляд справи повідомлено належним чином, шляхом направлення процесуальних документів до електронного кабінету в підтемі Електронний суд.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 03.05.2001 року за № 0032631. За даними Головного управління ДПС в Одеській області ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків у Приморській державній податковій інспекції, Головному управлінні ДПС в Одеській області з 03.05.2001 року та зареєстрований за №0032631.

Відповідно до довідки про податкову заборгованість та інтегрованої картки платника (IКП), загальна податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом становить саме: 387 168, 95 грн, а саме: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 360 115, 91 грн; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 27 053, 04 грн (а.с.9).

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті проведення документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 з питань декларування отриманих доходів від ПАТ «УкрСиббанк», своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року, в результаті якої складено акт №111/15-32-13-50 від 24.01.2019 року та винесені податкові повідомлення рішення №000681305 від 15.03.2019 року на суму 287 956,73 грн (осн. зобов`язання) та 71 989,18 грн (ш/с), № від 15.03.2019 року на суму 170 грн (ш/с) (а.с. 22, 23).

Заборгованість по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, виникла в результаті проведення документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 з питань декларування отриманих доходів від ПАТ «УкрСиббанк», своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року, в результаті якої складено акт №111/15-32-13-50 від 24.01.2019 року та винесені податкові повідомлення рішення № від 15.03.2019 року на суму 21642, 43 грн (основні зобов`язання) та 5410, 61 грн (ш/с) (а.с. 24).

У добровільному порядку заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялись на податкову адресу відповідача, який у встановлені строки у добровільному порядку суми податкового боргу не сплатив, тому наявні підстави для їх стягнення у судовому порядку.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Згідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

За приписами п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Зміст статей 54 та 56 ПК України свідчить, що узгодженою є сума грошового зобов`язання, яку:

- платник податків самостійно обчислив та задекларував у строки, встановлені цим Кодексом,

- контролюючий орган визначив самостійно шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень, після закінчення процедури їх адміністративного чи судового оскарження.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.

Як передбачено п.59.1 ст.59 ПК України, податкова вимога надсилається платнику податку в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення рішення.

В свою чергу, п.58.3 ст.58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України, податкова вимога вважається належним чином врученою, якщо вона надіслана у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно приписів п.42.3 ст.42 ПК України, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Пунктом 42.5 ст.42 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення рішення форми «Ф» №000681305, №, № від 15.03.2019 року направлені на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернулась адресанту з відміткою за закінченням терміну зберігання від 18.04.2019 року (а.с.25-26).

Податкова вимога форми «Ф» від 30.09.2019 року направлялись відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак також повернулась адресанту з відміткою за закінченням терміну зберігання від 15.10.2019 року (а.с.18-21).

Враховуючи, що податковий орган дотримався процедури направлення податкової вимоги, а її невручення відбулось через закінчення терміну зберігання поштової кореспонденції, вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення, тобто 15.10.2019 року.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на протиправність зазначених ППР з огляду на порушення процедури проведення податкової перевірки. При цьому апелянт не спростовує направлення на його податкову адресу ППР та податкової вимоги.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевіряти правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 821/2205/15-а від 09 липня 2019 року, по справі № 560/4343/19 від 03 лютого 2022 року.

Так, у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Колегія суддів наголошує, що в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням - рішенням. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження податкових повідомлень-рішень, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.

Суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 480/13804/21 від 27 червня 2023 року.

Вищенаведене свідчить, що факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Оскільки відповідачем не сплачена сума узгодженого податкового боргу, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ГУ ДПС в Одеській області та стягнення з ФОП ОСОБА_1 узгодженої заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного обрахування контролюючим органом доходу ОСОБА_1 та помилкового включення до нього сум процентів, прощених кредитором ПАТ «УкрСиббанк», мають бути предметом дослідження під час розгляду позовної заяви ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області при оскарженні податкових повідомлень-рішень №000681305, №, № від 15.03.2019 року. Разом з цим, матеріали справи не місять доказів оскарження ОСОБА_1 зазначених податкових повідомлень-рішень.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 05 жовтня 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко