Справа № 480/4046/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 р.Справа № 480/4046/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

представник позивача Демидова Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, м. Суми, повний текст складено 06.10.23 по справі № 480/4046/23

за позовом Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства

до Державної служби геології та надр України

про визнання дій незаконними, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив суд:

- визнати незаконним та недопустимим по відношенню до позивача заходом зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року, що виданий КП ВУВКГ м. Конотоп Сумської обл.;

- скасувати дію наказів Державної служби геології та надр України від 22.12.2018 № 507 та від 18.02.2022 № 86 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року, що виданий КП ВУВКГ м. Конотоп Сумської обл.;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року.

В обґрунтування позову зазначив, що позивачу Державною службою геології та надр України надано спеціальний дозвіл на користування надрами для видобування питних підземних вод для централізованого та нецентралізованого водопостачання № 4466 від 23 жовтня 2007 року, який виданий терміном на 20 років.

Наказом Державної служби геології та надр України від 22.12.2018 № 507, у зв`язку з неусуненням порушень вимог законодавства (невиконання в повному обсязі вимог приписів), виявлених під час перевірки Держгеонадр, дія спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23.10.2007 була зупинена з 01.03.2019, однак дата зупинення в подальшому неодноразово відтерміновувалась на прохання позивача з урахуванням часткового виконання підприємством вимог приписів до 31.03.2021.

Позивач стверджує, що всі вимоги припису 2018 року було виконано в повному обсязі, втім у зв`язку з прийняттям наказу від 31.03.2021 № 254 щодо доповнення підстав зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23.10.2007 (вимога припису Держекоінспекції у Сумській області: провести налагоджувальні та ремонтно-відновлювальні роботи на очисних спорудах з метою не допущення скиду стічних вод з перевищенням нормативів ГДС) дію дозволу поновлено не було. При цьому, на думку позивача, виконання зазначеної вимоги є завідомо неможливою через необхідність залучення бюджетного фінансування та проведення капітальної реконструкції об`єкту.

Щодо наказу Державної служби геології та надр України від 18.02.2022 № 86 про зупинення дії вказаного спеціального дозволу, яким дію спеціального дозволу зупинено, та надано строк на усунення порушень до 01.06.2022, вказав, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу стали результатами позапланової перевірки Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. Так, за результатами перевірки надрокористувача приписом від 15.11.2021 № 64/4466 позивача зобов`язано в строк до 15.12.2021 року усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування.

Позивач зазначає, що підприємство доклало, і продовжує це робити, максимальних зусиль для виконання всіх вимог припису, які можуть бути виконані позивачем, про що систематично інформувало і інформує відповідача офіційними листами з проханням надати додаткові строки на виконання з обґрунтуванням причин такої необхідності, оскільки деякі вимоги припису потребують значного додаткового фінансування, що не залежить від позивача.

При цьому, на думку позивача, припинення роботи підприємства в частині розробки надр з метою видобування питних підземних вод у зв`язку з зупиненням дії дозволу на користування надрами (як того вимагає закон та відповідач та інші контролюючі органи) тягне за собою припинення централізованого водопостачання Конотопської міської територіальної громади. В свою чергу, відповідач, приймаючи оскаржувані накази, не встановив ступінь можливої шкоди, співвідношення ризиків, що завдає діяльність позивача для надр порівняно з ризиками і шкодою, зокрема для мешканців відповідної території, що настане в результаті зупинення позивачем розробки надр з метою видобування питних підземних вод.

Таким чином, на думку позивача, Державною службою геології та надр України було прийнято рішення щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами щодо підприємства позивача не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, не з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, не обґрунтовано, тобто не з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а тому сам факт зупинення, як захід реагування, застосований до надрокористувача за результатами державного нагляду та накази, якими дане рішення було введено в дію, є протиправними та підлягають скасуванню, а дія дозволу має бути поновлена.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 року у задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що підприємство вживало всіх, залежних від балансоутримувача майна водопровідно-каналізаційного господарства, заходів аби запобігти завданню реальної шкоди навколишньому природному середовищу і надрам зокрема та систематично - інформуючи Державну службу геології та надр України про виконану роботу та про причини і обставини, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим по окремим вимогам припису. Однак суд та відповідач, як орган державного нагляду і контролю, проігнорували ці доводи. Зауважив, що позивачем було виконано всі вимоги припису 2018 року (Наказ Державної служби геології та надр України від 22.12.2018 № 507) ще до моменту прийняття наказу, яким та дія фактично зупинилась (Наказ від 31.03.2021 № 254 щодо доповнення підстав зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23.10.2007 (вимога припису Держекоінспекції у Сумській області: провести налагоджувальні та ремонтно-відновлювальні роботи на очисних спорудах з метою не допущення скиду стічних вод з перевищенням нормативів ГДС), однак дію дозволу поновлено не було.

Також зазначив, що у відповідача є відповідний механізм і всі повноваження, встановити ступінь можливої шкоди, співвідношення ризиків, що завдає діяльність КП КУВКГ порівняно з ризиками і шкодою, зокрема для мешканців відповідної території, що настане в результаті прийнятого відповідачем щодо позивача - монополіста рішення щодо зупинення дії дозволу на фактичне здійснення основного виду діяльності. Проте, наявні у справі матеріали свідчать про самоусунення відповідача від виконання власних обов`язків щодо контролю саме за збереженням властивостей надр та недопущенням завдання шкоди природному середовищу, недотримання органом державного нагляду основних принципів в діяльності, використання повноважень не з тією метою, задля якої відповідний орган було створено.

Також апелянт звернув увагу на те, що дана ситуація, коли комунальне підприємство змушено працювати в умовах зупинення дії спеціального дозволу, не маючи права зупинити таку діяльність, створює загрозу системі життєзабезпечення Конотопської міської територіальної громади та має ознаки кризової ситуації на об`єктах критичної інфраструктури, про що було надано відповідні докази. КП ВУВКГ є стратегічно важливим підприємством та виконує мобілізаційні завдання під час дії воєнного стану, стабільна робота підприємства та забезпечення його виробничих потреб визнається як пріоритетні в період дії воєнного чи надзвичайного стану. Отже, припинити розробку надр з метою видобування питних підземних вод наразі підприємство не може, в той же час саме по собі продовження діяльності при наявності факту зупинення дії спеціального дозволу є підставою для накладення на КП ВУВКГ штрафних санкцій та притягнення до відповідальності, в тому числі і кримінальної, посадових осіб підприємства.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зауважив, що позивач порушив законодавство в сфері надрокористування та не усунув виявлені перевірками порушення. Отже, відповідачем правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства прийняті рішення про зупинення дії спеціального дозволу. Також вказав на те, що дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії. Проте, позивачем не надано доказів усунення ним причин, що призвели до зупинення дії дозволу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Комунальному підприємству виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - КП ВУВКГ) надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 23.10.20007 №4466 (далі - Дозвіл № 4466). Термін дії якого вказано 20 (двадцять) років. Особливими умовами дозволу визначено: 1) виконання умов Держуправління екоресурсів у Сумській області від 11.10.2006 (екологічна картка б/н); 2) суворе дотримання режиму зон санітарної охорони; 3) забезпечення проведення режимних спостережень за кількістю видобутку та якісним складом підземних вод; 4) своєчасна і в повному обсязі сплата обов`язкових платежів до Державного бюджету згідно з чинним законодавством; 4) щорічна звітність перед ДНВП "Геоінформ України" згідно з формою 7-гр. (т. 1 а.с. 13).

За результатами планової перевірки КП ВУВКГ, згідно з актом перевірки № 06-03/16/2018-88/п (238) від 17 жовтня 2018 року (т.1 а.с. 58-59) були виявлені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, зокрема встановлено:

1) невиконання пункту 1 статті 10 Угоди від 23.10.2007 № 4466 про умови користування надрами з метою видобування, а саме: не подано до Мінприроди (Держгеонадр України) щорічну звітність за 2017 рік щодо стану виконання Програми робіт за формою згідно з законодавством;

2) проект розробки (технологічну схему) родовища корисних копалин, затверджений та погоджений в установленому порядку відсутній;

3) план видобутку та витрат підземних вод на поточний рік, погоджений в установленому порядку відсутній;

4) проект зон санітарної охорони водозаборів, погоджений та затверджений в установленому порядку відсутній.

Надрокористувача приписом від 17.10.2018 № 1115-14/06 зобов`язано в строк до 19.11.2018 року усунути вищезазначені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування (т. 1 зв. бік а.с. 59-60).

У зв`язку з неусуненням порушень 22.12.2018 Державною службою геології та надр України прийнято наказ № 507 про зупинення дії вказаного спеціального дозволу, яким дію спеціального дозволу зупинено з 01.03.2019 (т.1 зв. бік а.с. 29-30).

Наказами Державної служби геології та надр України зупинення дії спеціального дозволу неодноразово відтерміновувалось.

Наказом Державної служби геології та надр України від 31.03.2021 № 254 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23.10.2007 внесено зміни до наказу Держгеонадр від 22.12.2018 № 507 в частині доповнення підстав зупинення дії спеціального дозволу користування надрами № 4466 та надано 30 календарних днів на усунення порушень (т.1 зв. бік а.с. 43).

У подальшому, за результатами позапланової перевірки Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, якому надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 р., згідно з актом планової перевірки від 15.11.2021 № 64/4466 (т. 1, а.с. 163-180) були виявлені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, зокрема:

1) план робіт на поточний рік, не погоджений в установленому порядку;

2) не надано до перевірки акт про передання родовища для промислового освоєння;

3) у спеціальному дозволі № 4466 від 23.10.2007 р. в п. «Об`єкт надрокористування» мають місце помилка, в нумерації свердловин по ділянках що розташовані на вул. М. Немолот та вул. Г. Тхора;

4) режими зон санітарної охорони водозабірної споруди не дотримано, огорожа І поясу відсутня;

5) не виконуються особливі умови спеціального дозволу № 4466 від 23.10.2007 р. надані держуправлінням екоресурсів у Сумські області від 11.10.2006 р. в п.п. 5.1.1.2, 5.1.2 та п. 2 «Особливих (додаткових) умов спеціального дозволу» - відсутня огорожа І поясу зон санітарної охорони;

6) надрокоритсувачем не забезпечене гідрогеологічне обслуговування видобувних робіт;

7) не встановлено зони і пояси санітарної охорони І поясу водозабору;

8) не здійснено періодичну державну метрологічну повірку контрольно-вимірювальних приладів;

9) суб`єкт господарювання не подав заяву до Держгеонадр про надання доступу до автоматизованої системи обліку;

10) до Держгеонадр щорічно не подається копія паспортів артезіанських свердловин;

11) не проведено повторну державну експертизу та оцінку запасів родовищ корисних копалин.

12) не виконується умова зазначена у висновку Держгеонадр № 18166/10/10-20 від 08.12.2020 р. до Дозволу на спеціальне водокористування № 137/СМ/49-д-20 від 16.12.2020 р. огорожа зон суворого санітарного режиму І поясу відсутня;

13) суб`єкт господарювання після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23.10.2007 р. наказом Держгеонадр № 254 від 31.03.2021 р. не зупинив проведення на наданій йому в користування ділянці надр видобувні роботи;

14) в установленому порядку не здійснено консервацію неробочих свердловин: № № 1,2,6,8 на ділянці по вул. Немолот, №№ 2,3,6 на ділянці по вул. Г. Тхора, № № 1,2 на ділянці по вул. Професійній;

15) не виконується абзац 1 п.п. 4.1.1 Основні умови користування ділянкою надр по об`ємах основних видах робіт і термінах їх виконання Угоди про умови користування надрами від 23.10.2007 р. - не проведена державна екологічна експертиза Проекту.

Надрокористувача приписом від 15.11.2021 № 64/4466 зобов`язано в строк до 15.12.2021 року усунути вищезазначені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування (т. 1, а.с. 182-184).

У зв`язку з неусуненням порушень 18.02.2022 Державною службою геології та надр України прийнято наказ № 86 про зупинення дії вказаного спеціального дозволу, яким дію спеціального дозволу зупинено, внесено зміни до пункту 12 додатку 2 до наказу від 22.12.2018 № 507 в частині доповнення підстав зупинення дії дозволу, надано термін на усунення порушень до 01.06.2022 ( т. 2, а.с.32).

Незгода позивача з наказами Державної служби геології та надр України від 22.12.2018 № 507 та від 18.02.2022 № 86 в частині зупинення спеціального дозволу стала підставою для звернення останнього до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивач порушив законодавство в сфері надрокористування та не усунув виявлені перевірками порушення, а тому відповідачем правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства прийняті рішення про зупинення дії спеціального дозволу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини щодо забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, регулюються Кодексом України про надра.

Згідно із статтею 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Кодексу України про надра, користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді (стаття 15 Кодексу України про надра).

Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (частина перша статті 19 Кодексу України про надра).

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності, встановлення порядку діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів визначає Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Згідно з ч. 1 ст. 4-1 вказаного Закону порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 (далі - Положення №1174) є Держгеонадра, які згідно з покладеними на них завданнями, зокрема, видають в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами) (пп. 9 п. 4 Положення).

Пунктом 9 вказаного Положення також визначено, що Держгеонадра у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України і наказів Мінприроди видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Як встановлено судом, Комунальному підприємству виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 23.10.2007 № 4466, термін дії якого вказано 20 (двадцять) років. Особливими умовами дозволу визначено: 1) виконання умов Держуправління екоресурсів у Сумській області від 11.10.2006 (екологічна картка б/н); 2) суворе дотримання режиму зон санітарної охорони; 3) забезпечення проведення режимних спостережень за кількістю видобутку та якісним складом підземних вод; 4) своєчасна і в повному обсязі сплата обов`язкових платежів до Державного бюджету згідно з чинним законодавством; 4) щорічна звітність перед ДНВП "Геоінформ України" згідно з формою 7-гр. (т. 1 а.с. 13).

Суд зазначає, що з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов`язки, передбачені Кодексом України про надра.

Так, зі змісту частини другої статті 24 Кодексу України про надра вбачається, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон України № 877-V).

Згідно із ст. 1 Закону України № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.7 Закону України № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Приписи, відповідно до статті 7 Закону № 877-V, є обов`язковими до виконання.

Згідно із п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 615 від 30.05.2011 року (далі - Порядок № 615 у редакції від 23.10.2018) дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів державної фіскальної служби, зокрема, у разі порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

При цьому, зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків. Також, зупинення дії дозволу не є підставою і для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що однією з підстав для зупинення дії дозволу на користування надрами є невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Судом встановлено, що підставою для зупинення дії дозволу стало невиконання приписів Державної служби геології та надр України від 17.10.2018 № 1115-14/06 (строк до 19.11.2018 року) та від 15.11.2021 № 64/4466 (строк до 15.12.2021 року).

Зазначені приписи є чинними, а тому є обов`язковими до виконання позивачем. В свою чергу, відповідач має обов`язок перевірити виконання позивачем вимог щодо усунення порушень у встановлений відповідачем строк.

Станом на 27.02.2023 позивачем не заперечувалось невиконання ним у повному обсязі вимог приписів зокрема в частині: ненадання акту про передачу родовища для промислового освоєння; невиправлення у спеціальному дозволі № 4466 від 23.10.2007 р. в п. Об`єкт надрокористування помилки в нумерації свердловин по ділянках що розташовані на вул. М. Немолот та вул. Г. Тхора; непроведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин; неприпинення після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23.10.2007 р. наказом Держгеонадр № 254 від 31.03.2021 р. видобувні роботи на наданих йому в користування ділянці надр; в установленому порядку нездійснення консервації неробочих свердловин; непроведення Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства налагоджувальних та ремонтно-відновлювальних робіт на очисних спорудах по вул. Ярківська, 164 з метою недопущення скиду стічних вод з перевищенням нормативів ГДС (доповнення підстав зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23.10.2007 відповідно до наказу від 31.03.2021 № 254) (т.2 а.с.100-104).

До суду апеляційної інстанції позивачем було надано додаткові докази, зокрема, Наказ Державної служби Геології на надр України "Про продовження термінів для усунення порушень" № 677 від 28.12.2023, відповідно до якого, наказано продовжити надрокористувачам терміни для усунення порушень законодавства про надра згідно з переліком, наведеним у додатку до цього наказу. Зі змісту додатку до наведеного Наказу вбачається, що КП ВУВКГ продовжено термін для усунення порушень, встановлений наказом Держгеонадр від 11.08.2023 № 409 до 01.04.2024. Відповідачем зазначено як невиконані три порушення вимог законодавства, визначених у приписі від 15.11.2021 № 64/4466: не здійснено консервацію неробочих свердловин: №№ 2, 3, 6 на ділянці по вул. Г. Тхора, №№ 1, 2 на ділянці по вул. Професійній; не проведено повторну державну експертизу та оцінку запасів родовищ корисних копалин; відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля (державна екологічна експертиза).

З викладеного вбачається, що позивачем в повному обсязі та у встановлені відповідачем строки не було усунуто усі порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, визначені приписами, які, відповідно до статті 7 Закону № 877-V, є обов`язковими до виконання.

Згідно із п. 22 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів державної фіскальної служби, зокрема, у разі порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

Колегія суддів зазначає, що позивачем - надрокористувачем не надано доказів усунення причин, що призвели до зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року.

При цьому, суд звертає увагу на те, що підприємству встановлювався достатній строк для усунення порушень, виявлених Державною службою геології та надр України. Наказами Державної служби геології та надр України зупинення дії спеціального дозволу неодноразово відтерміновувалось.

В свою чергу, заперечення позивача проти зупинення спеціального дозволу зводяться фактично до незгоди із застосованим до нього заходом державного контролю у сфері надрокористування.

У контексті наведеного, колегія суддів зазначає, що законодавство про надра містить чіткі вимоги, яких повинні дотримуватись всі суб`єкти господарювання. У даному випадку, відповідачем було вказано про конкретні порушення позивачем вимог законодавства у сфері надрокористування встановлені під час здійснення перевірок та надано їм детальне обґрунтування.

Суд, також, звертає увагу на те, що відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу, тому умови щодо їх використання, зокрема надрами, є особливо суворими та, як виняток, застосовуються до суб`єкта, який отримав відповідний дозвіл і зобов`язаний забезпечувати безумовне дотримання у своїй діяльності всіх вимог законодавства у сфері надрокористування.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №826/11885/16.

Колегія суддів вважає хибними доводи скаржника про те, що припинення роботи підприємства в частині розробки надр з метою видобування питних підземних вод у зв`язку з зупиненням дії дозволу на користування надрами (як того вимагає закон та відповідач та інші контролюючі органи) тягне за собою припинення централізованого водопостачання Конотопської міської територіальної громади, оскільки зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не спростовують встановленого факту порушення позивачем вимог законодавства у сфері надрокористування та не можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваних наказів.

При цьому, варто зазначити, що суд не є установою з питань техногенної та іншої безпеки (відповідну кваліфікацію мають спеціальні державні органи), та не може підміняти відповідний державний орган, самостійно оцінюючи можливі екологічні наслідки зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Судова колегія також не приймає до уваги доводи апелянта, зазначені у додаткових поясненнях, з приводу неможливості на даний час виконати вимоги щодо отримання висновку з оцінки впливу на довкілля (процедура доволі тривала) та щодо виконання робіт з переоцінки запасів родовищ корисних копалин та проведення державної експертизи в ДКЗ України (буде коштувати підприємству близько 1,5 млн. грн., а підприємство не має фактичного джерела фінансування для виконання передбаченого приписом Держгеонадра заходу самостійно), оскільки відсутність фінансування або тривалість процедури отримання висновку не звільняють позивача від обов`язку усунути встановлені порушення.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Водночас, в ході судового розгляду відповідачем було доведено мотивованість та обґрунтованість прийнятих наказів від 22.12.2018 № 507 та від 18.02.2022 № 86 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення дії дозволу, позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідача з приводу поновлення його дії.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 року по справі № 480/4046/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 по справі № 480/4046/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 21.02.2024 року