Справа № 580/12356/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 лютого 2024 року справа № 580/12356/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якій просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.03.2022 по 09.10.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 та Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2022 по 09.10.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022, та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо неналежної виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.03.2022 по 09.10.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 та Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2022 по 09.10.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 та Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Ухвалою судді від 29.12.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Ухвалою суду від 17.01.2023 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Хоменка, 19, м. Черкаси, 18008, ).

Розгляд справи розпочато спочатку.

Відповідач військова частина НОМЕР_2 , подала до суду додаткові пояснення у справі, в яких вказує, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, оскільки позивач з часу встановлення йому посадового окладу та отримання ним грошової винагороди з березня 2022 року, лише після переміщення до іншого місця служби звернувся до суду 25.12.2023, тобто з березня 2022 року не вчиняв жодних дій щодо оскарження, на його думку, протиправних дій щодо нарахування та виплати грошового забезпечення, що свідчить про пасивну триваючу поведінку позивача.

Розглянувши документи і матеріали, суддя вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, тому подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України та повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Наказом начальника Черкаського ОТЦК та СП від 01.03.2022 № 38 (по стройовій частині) позивачу встановлено посадовий оклад у розмірі 4090 грн. З моменту першого призначення з 01.03.2022 на посаду у військовій частині НОМЕР_1 та встановлення розміру його посадового окладу, позивач мав можливість дізнатись про встановлений йому розмір посадового окладу та грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . Тобто, з дати коли позивач вперше отримав грошове забезпечення, а саме з 01.04.2022 розпочався перебіг строку звернення до адміністративного суду з позовом щодо нарахування та виплати грошового забезпечення в належному розмірі, тобто з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення, на його думку, свого права.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, Верховний Суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22.

Позивач просить зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити грошове забезпечення з 01.03.2022 по 09.10.2023, тому починаючи з 19.07.2022 до спірних правовідносин застосовується тримісячний строк звернення до суду.

Отже, позивач пропустив строк звернення до суду за період з 19.07.2022 по 25.09.2023 (позовна заява подана до суду 25.12.2023) та не подав до суду клопотання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В силу положень ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За наведених фактичних обставин та правового регулювання, позовна заява повинна бути залишена без руху для надання позивачу права позивачу подати до суду заяву про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В силу п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Керуючись ст.ст. 160, 169, 240 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вищенаведених недоліків позовної заяви.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО