Справа № 340/870/21
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

15 лютого 2024 року справа № 340/870/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брегея Р.І.,

за участі секретаря судового засідання Батаєвої І.О.,

позивача ОСОБА_1

і представника відповідача Поповкіної Ю.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у м.Кропивницький адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної прокуратури (далі Прокуратура) про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання сплатити матеріальну шкоду,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до Прокуратури про визнання протиправною бездіяльності стосовно нарахування і виплати посадового окладу відповідно до приписів частини 3 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон) за період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2020 року.

Водночас просив суд зобов`язати відповідача сплатити матеріальну шкоду у сумі 1132619,22 грн.

У судовому засіданні підтримав вимоги позову.

Пояснив, що Прокуратура нараховувала посадовий оклад за розміром, що встановлено нормативно-правовим актом Уряду України, а не Законом.

Стверджував, що застосування приписів підзаконного акту визнано неконституційним Конституційним Судом України.

Зазначив, що відповідач і після рішення Конституційного Суду України продовжив нараховувати заробітну плату на підставі нормативно-правового акту Уряду України.

Не вважає звернення до суду, як позов до держави стосовно відшкодування шкоди, завданої дією неконституційного нормативно-правового акту.

Пояснив, що недоотриману заробітну плату, від чого походить матеріальна шкода, має сплатити працедавець.

Прокуратура заперечила стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.57-63).

У судовому засіданні представник пояснила, що заробітну плату до і після прийняття рішення Конституційним Судом України обчислювали на підставі законів, що відсилали до приписів нормативно-правового акту Уряду України.

Зазначила, що матеріальна шкода, яка завдана дією нормативно-правового акту, що визнаний неконституційним, відшкодовується державою з державного бюджету, а не за рахунок коштів працедавця.

09 березня 2021 року судом у складі судді Кармазіної Т.В. відкрито загальне позовне провадження (Том 1 а.с.40-41).

25 квітня 2022 року суд прийняв рішення про відмову у задоволенні позову, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 27 липня того ж року (Том 1 а.с.250-254, Том 2 а.с.50-52).

Постановою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року скасовано рішення суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (Том 2 а.с.99-105).

24 квітня 2023 року суддя Брегей Р.І. прийняв справу до свого провадження і продовжив розгляд за правилами загального позовного провадження (Том 2 а.с.112-113).

09 серпня 2023 року Третій апеляційний адміністративний суд зробив висновок, що строк звернення до суду не застосовується, так як позовні вимоги стосуються стягнення заробітної плати (Том 2 а.с.250-252).

Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, до 11 вересня 2020 року назва відповідача була такою прокуратура Кіровоградської області (Том 1 а.с.34-38).

У період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2020 року ОСОБА_1 обіймав посаду прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури (Том 1 а.с.23-26).

Заробітна плату обчислювали на підставі приписів постанови Уряду України від 31 травня 2012 року №505 (далі Постанова) (Том 1 а.с.30-33).

Приписами Постанови встановлено розмір посадового окладу прокурора місцевої прокуратури, який періодично збільшували (1395 грн, 2048 грн, 5660 грн).

Позов подано до суду 04 березня 2021 року (Том 1 а.с.39).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, якщо працедавець неправильно нараховував і виплатив заробітну плату, то має обов`язок сплатити заборгованість, існування якої працівник може ототожнити зі спричиненням шкоди.

Отже, у такому випадку предмет позову дії працедавця стосовно неправильного застосування норми діючого законодавства.

Приписами частини 3 статті 152 Конституції України встановлено, що матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Таким чином, якщо заборгованість зі заробітної плати виникла внаслідок застосування закону, який визнаний неконституційним, то спір між працедавцем і працівником вважається вирішеним на користь останнього.

У такому випадку держава визнає заборгованість, як шкоду, котру спричинила вона.

Держава визнає за собою обов`язок відшкодувати шкоду за рахунок Державного бюджету України, оскільки досі не прийнято закон про порядок відшкодування.

Отже, з дня прийняття рішення Конституційним Судом України предмет позову трансформується у стягнення шкоди.

Трансформація відбувається, якщо позов подано після прийняття рішення Конституційним Судом України.

За таким позовом відповідачем є держава, представляти інтереси якої у суді може працедавець (якщо орган державної влади, державне підприємство) і Верховна Рада України, як суб`єкт, що допустив порушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягав, що відповідачем є не держава, а працедавець, який має сплатити заборгованість зі заробітної плати за рахунок власних коштів.

З урахуванням таких позовних вимог Третій апеляційний адміністративний суд зробив висновок про непоширення строку звернення до суду до спірних правовідносин (приписи статті 233 КЗпП України (в редакції на час звернення до суду)).

Стосовно періоду нарахування заробітної плати з 01 липня 2015 року до 25 березня 2020 року.

Так, приписами частини 3 статті 81 Закону (в редакції з 01 липня 2015 року) встановлено, що посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно:

з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат;

з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат;

з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Приписами частини 3 статті 81 Закону (в редакції з 01 січня 2017 року) визначено, що посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури з 01 січня 2017 року становить 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Приписами частини 3 статті 81 Закону (в редакції з 25 вересня 2019 року) передбачено, що посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Позивач не працював в окружній прокуратурі.

Окружні прокуратури розпочали діяльність з 15 березня 2021 року на підставі наказу Генерального прокурора від 17 лютого 2021 року №40 (Том 3 а.с.36-38).

Обчислюючи заробітну плату, Прокуратура керувалась приписами пункту 26 розділу 6 «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Цією нормою права (в редакції з 01 липня 2015 року по 25 березня 2020 року) встановлено, що норми і положення статті 81, частин шістнадцятої, сімнадцятої, вісімнадцятої статті 86, пунктів 13, 14 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

26 березня 2020 року Конституційний Суд України прийняв рішення №6-р/2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Правовий висновок Конституційного Суду України.

«Відповідно до підпункту 5 пункту 63 розділу І Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII розділ VI 2Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу доповнено, зокрема, пунктом 26, яким встановлене відмінне від спеціального нормативного регулювання заробітної плати прокурора, закріпленого частиною першою статті 81 Закону, за якою заробітна плата прокурора регулюється Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Наділивши Кабінет Міністрів України повноваженнями встановлювати порядок та розміри заробітної плати прокурора, законодавець запровадив відмінне від передбаченого положеннями статті 81 Закону нормативне регулювання заробітної плати прокурора.

Таким чином Конституційний Суд України вважає, що окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу, згідно з яким норми і положення статті 81 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону, а отже, є таким, що суперечить принципу верховенства права, передбаченого частиною першою статті 8 Конституції України.»

Отже, Конституційний Суд України вирішив спір між Прокуратурою і ОСОБА_1 на користь останнього.

Водночас з появою рішення Конституційного Суду України заборгованість зі заробітної плати трансформувалась у шкоду, яку завдала держава в особі Верховної Ради України, а не працедавця.

Позов подано до суду після прийняття рішення Конституційним Судом України.

Тому відповідачем за вимогою про стягнення шкоди мала бути держава, представляти інтереси якої могли Прокуратура і Верховна Рада України, як суб`єкт, що допустив порушення.

З дня прийняття рішення Конституційним Судом України працедавець звільняється від обов`язку виплати заборгованості зі заробітної плати.

Тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині вимог.

Звернення до суду з позовом до Прокуратури про стягнення заборгованості зі заробітної плати суд оцінює як спосіб уникнення наслідків пропущення строку звернення до суду з позовом до держави про стягнення шкоди.

За таким позовом строк звернення до суду становить 1 місяць з дня прийняття рішення Конституційним Судом України (частини 5 статті 122 КАС України спір пов`язаний з проходженням публічної служби).

Стосовно періоду нарахування заробітної плати з 26 березня по 31 грудня 2020 року.

Так, Прокуратура, нараховуючи заробітну плату, керувалась приписами абзацу 3 пункту 3 розділу 2 «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Цією нормою права встановлено, що за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Отже, відповідач нараховував заробітну плату на підставі приписів Постанови.

Такі дії протиправні, оскільки Прокуратура мала обов`язок врахувати згаданий висновок Конституційного Суду України.

Обов`язок слідує з приписів частини 1 статті 98 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Цією нормою права встановлено, що за невиконання рішень та недодержання висновків Суду настає відповідальність згідно із законом.

За висновком Конституційного Суду України спірні правовідносини регулювались приписами частини 3 статті 81 Закону.

Постає запитання: який розмір посадового окладу прокурора місцевої прокуратури мали враховувати при обчисленні заробітної плати?

Так, приписами частини 3 статті 81 Закону (в редакції за період з 25 вересня 2019 року) встановлено, що посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Окружні прокуратури розпочали діяльність з 15 березня 2021 року (після звільнення позивача).

Тому спірні правовідносини регулюються останньою редакціє частини 3 статті 81 Закону, що встановлює розмір посадового окладу прокурора місцевої прокуратури.

«Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури з 01 січня 2017 року становить 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року».

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що розмір посадового окладу ОСОБА_1 з 26 березня по 31 грудня 2020 року становив 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Захист порушеного права в цій частині вимог позову полягає у зобов`язанні відповідача перерахувати заробітну плату з урахуванням правового висновку суду і виплати додаткові кошти.

Збільшення розміру посадового окладу тягне і зміну інших складових заробітної плати працівника прокуратури.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд застосовує приписи частини 2 статті 9 КАС України (позивач ставив питання про виплату частини посадового окладу).

Отже, позов належить задовільнити частково.

Сторони не понесли судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправними дії Кіровоградської обласної прокуратури (прокуратури Кіровоградської області) стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 заробітної плати з 26 березня по 31 грудня 2020 року.

Зобов`язати Кіровоградську обласну прокуратуру перерахувати заробітну плату ОСОБА_1 з 26 березня по 31 грудня 2020 року і виплатити додаткові кошти, застосувавши розмір посадового окладу у 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено упродовж 10 днів з дня оголошення його вступної і резолютивної частин.

Повний текст рішення виготовлено 21 лютого 2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ