Справа № 537/4986/23
Суддя: ХІНЕВИЧ В. І.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/7/2024
Справа № 537/4986/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2024 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання Бакай М.С., позивача ОСОБА_1 , представник відповідача Запорожець Б.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8113110, від 10.11.2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтуванні позову вказав, що постановою лейтенанта поліції Волика Максима Володимировича, інспектора роти №3 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, серія ЕАТ №8113110, від 10.11.2023 року його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1ст. 122 КУпАП за те, що нібито 10.11.2023 року о 10:45:00 в м. Кременчук по вул. Київській 60, керуючи транспортним засобом КІА SPORT AGE номерний знак НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, відеофіксація 476271,476262, чим порушив вимоги п.18.1 ПДР України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

У пункті 18.1 ПДР України з приводу проїзду нерегульованих пішохідних переходів сказано наступне: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». Ключовими словами тут є «перешкода чи небезпека».

У якості доказів вини водія також повинні бути задокументовані свідчення потерпілого, тобто пішохода. А вони відсутні. На відеофіксації 476271,476262 на яку посилається інспектор (відео було показано на особистому телефоні), знято регульоване перехрестя вул.Київської та вул. Вадима Пугачова (фото регульованого переходу через вул.Вадима Пугачова з обох боків додається), відсутні номери авто, обличчя водія і факт скоєння ним правопорушення, так як в момент зйомки патрульний автомобіль стояв на червоний сигнал світлофора по вул. Київській-60, а автомобілі, які рухалися перпендикулярно йому по вул. Вадима Пугачова і попали в кадр відповідно їхали на зелений. Рух його автомобіля через пішохідний перехід на регульованому перехресті відбувався на зелений сигнал світлофора, тому перешкоди та небезпеки нікому не завдав. Тобто факти, наведені інспектором у постанові про притягнення його до адмінвідповідальності не відповідають дійсності, так як перехрестя регульоване. Отже, якщо водій своїми діями не створив ні перешкоди, ні небезпечної для пішохода ситуації, то і звинувачувати його немає в чому. Більше того, постанова про правопорушення складалася за адресою: м.Кременчук, вул. Героїв Упа 26 об 11:02:26, а правопорушення нібито було скоєне по вул.Київській 60 (регульоване перехрестя) об 10:45:00 (згідно часу, який проставлений у постанові). Дані адреси не знаходяться в зоні прямої видимості, і велика різниця в часу фіксації дає підстави вважати, що на відео, на яке спирається інспектор, взагалі зображений інший автомобіль, схожий на його, так як ні номерів ТЗ, ні обличчя водія не видно.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року замінено первісного відповідача у даній справі - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на належного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

16.01.2024 року до суду надійшо відзив відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, де останній прохає відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного.

Так, на відеореєстратор зафіксовано, що 10.11.2023 року під час патрулювання в м. Кременчук по вул. Київська, було виявлено транспортний засіб КІА SPORT AGE, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого наближаючись до регульованого пішохідного переходу, не дає дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини та продовжує рух, що є порушенням п.п. 18.2 ПДР України (Файл ІМС_1524, час: 10:45:56. Файл ІМС_1525, час: 10:46:35), транспортний засіб КІА SPORT AGE номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача зупиняють патрульні поліцейські. З вказаних вище відеозаписів вбачається, що в проміжок часу з 10:45:56 по 10:46:35 по вул. Вадима Пугачова, транспортні засоби які б могли бути візуально схожими на ТЗ позивача-відсутні.

На місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст. 279 КУпАП, інспектор представився, повідомив водія про порушення ним ПДР України. Під час з`ясування фактичних обставин справи пояснення водія свідчили, про те, що позивач в порушення п.п. 2.3 «б» ПДР України не був уважним під час руху на транспортному засобі, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагував на її зміну. Водій повідомив, «щорухався з ТЦ «Нова Лінія» по вул. Київська та здійснював поворот ліворуч на вул. Вадима Пугачова».

На місці зупинки ТЗ водієві було роз`яснено ст. 63 Конституції України, права передбачені ст. 268 КУпАП та надано для ознайомлення відеозапис вчиненого ним порушення ПДР України.

На місці розгляду справи водій письмових пояснень не надав, клопотань не заявляв.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було з`ясовано всі фактичні обставини, враховано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які згідно ст. 251 КУпАП є належними доказами по справі, встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Обставина, на яку посилається позивач в адміністративному позові, зокрема щодо допущеної описки в оскаржуваній постанові стосовно кваліфікації правопорушення, не спростовує факту вчиненого ним порушення ПДР України.

В даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Таким чином, допущення інспектором поліції в оскаржуваній постанові механічної описки не змінює суті наявного спору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити з підстав викладених у позові, вказуючи що пішохідний перехід був регульований і він як водій не створив ні перешкод ні небезпечної ситуації для пішоходів, а тому він не порушував ПДР України. Тож кваліфікувати його дії, як порушення п.18.1 ПДР України є не правильним, а доводи відповідача про наявність описки щодо (не) регульованого перехрестя не заслуговують на увагу.

В судовому засіданні представник відповідача - Запорожець Б.Є. прохав відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву. Вказуючи, що факт порушення позивачем правил ПДР України зафіксований належним чином, а допущення інспектором описки щодо зазначення пішохідного переходу нерегульованим тоді як воно було регульованим не впливає на кваліфікацію дій позивача бо охоплюється ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд, заслухавши учасників справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10.11.2023 року року інспектором БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенантом поліції Волик Максимом Володимировичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8113110, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1ст. 122 КУпАП за те, що ОСОБА_1 10.11.2023 року о 10:45:00 в м.Кременчук по вул. Київській 60, керуючи транспортним засобом КІА SPORT AGE, номерний знак НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, відеофіксація 476271,476262, чим порушив вимоги п.18.1 ПДР України - водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближається до нерегульованого пішохідного перехреходу на якому перебували пішоходи, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ст. 287 КУпАП).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8113110 від 10.11.2023, водій ОСОБА_1 10.11.2023 року о 10:45:00 в м.Кременчук по вул. Київській 60, керуючи транспортним засобом КІА SPORT AGE, номерний знак НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, відеофіксація 476271,476262,чим порушив вимоги п.18.1 ПДР України.

Пункт 18.1 ПДР України визначає що, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач стержує, що пішохідний перехід був регульованим, рух його автомобіля через пішохідний перехід на регульованому перехресті відбувався на зелений сигнал світлофора, тому перешкоди та небезпеки нікому не завдав. Вказані позивачем обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи відео.

Згідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 18.2. ПДР України на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_1 у порушення ставлять саме п.18.1. ПДР України - ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, за порушення якого настає відповідальність, передбачена п. 1 ст. 122 КУпАП, а не порушення проїзду регульованих пішохідних переходів чи ін., що мало б наслідком зазначення у порушення позивачу іншого пункту правил ПДР України.

При цьому, суд критично оцінює посилання представника відповідача на описку у постанові щодо зазначення (не) регульованого з огляду на те, що в такому разі формулювання суті порушення зводиться до порушення іншого пункту ПДР України, та як наслідок малоб інше коло обставин доказування сторонами та їх дослідження судом.

Інших доказів того, що позивачем було допущено порушення вимог пункту 18.1 ПДР України - матеріали адміністративної справи не містять, і стороною відповідача не подано.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, визначено що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, а позовна заява підлягає задоволенню.

За таких обставин суд вважає, що постанова не відповідає вимогам закону та є протиправною, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тіщо надані спростовані.

Згідно положень ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що постанову необхідно визнати протиправною та скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити, оскільки відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 5-9, 13,72-77, 90, 134, 139, 241-246 КАС України, ст.ст. 122, 268, 280, 287, 288, 293 КУпАП, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки порожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ №8113110 від 10.11.2023 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич