Справа № 320/21935/23
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Єгорова Н.М.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м.Київ) про закінчення виконавчого провадження від 12.06.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження є неправомірною.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на розгляді Окружного адміністративного суду міста Києва перебував адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - відповідач), у якому вона просила:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії з 01.10.2017 при:

- переведенні її без згоди, заяви, автоматично, примусово з одного виду пенсії (наукової), обчисленої відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», на інший вид пенсії (трудову), розраховану згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у межах різних законів, які передбачають різні підстави та порядок перерахунку пенсій, що є фактично примусовим протиправним призначенням позивачу трудової пенсії замість наукової із значним заниженням її розміру;

- розрахунку трудової пенсії з 01.10.2017 з порушенням законодавства та без урахування показників з матеріалів пенсійної справи;

- відмові у перерахунку наукової пенсії позивача відповідно до частин десятої, тринадцятої та п`ятнадцятої статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» з 01.10.2017, з урахуванням законодавства та показників з матеріалів пенсійної справи - показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, 3764,40 грн., обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки, замість застосованої середньої заробітної плати в Україні 1197,91 грн. за 2007 рік; розмір пенсії 90% від заробітної плати для обчислення наукової пенсії; коефіцієнт заробітної плати 1,64640 замість застосованого коефіцієнта заробітної плати 1,60203; величина оцінки одного року страхового стажу 1,35%;

2) зобов`язати відповідача перерахувати позивачу наукову пенсію за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», з урахуванням законодавства та показників з пенсійної справи - середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, 3764,40 грн., обчислена як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки; розмір пенсії 90% від заробітної плати для обчислення пенсії; коефіцієнт заробітної плати 1,64640; величина оцінки одного року страхового стажу 1,35%) з 01.10.2017 у розмірі 6011,81 грн., з 01.12.2018 року у розмірі 6023,35 грн. (при збільшенні розміру мінімальної пенсії до 1497,00 грн.), з 01.03.2019 у розмірі 6976,60 грн. (при застосуванні коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 01.10.2017, в розмірі 1,17), з 01.07.2019 у розмірі 6993,79 грн. (при збільшенні розміру мінімальної пенсії до 1564,00 грн., та надалі виплачувати наукову пенсію відповідно до законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.04.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі № 640/14427/19 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.04.2020 скасоване та ухвалено нове рішенням, яким позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо застосування при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 величини оцінки страхового стажу 1 % та показника середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути питання щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017, з урахуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, коефіцієнту заробітної плати 90% та 1,64640 та величини оцінки страхового стажу 1,35 %, і прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цій постанові; у задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві судові витрати в розмірі 960,50 грн.

У подальшому, 20.12.2020 Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчі листи у справі № 640/14427/19 про:

- стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві судових витрат в розмірі 960,50 грн.;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути питання щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017, з урахуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, коефіцієнту заробітної плати 90% та 1,64640 та величини оцінки страхового стажу 1,35 %, і прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цій постанові.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021 у справі № 640/14427/19 виправлено описки в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020, зазначивши в абзаці четвертому резолютивної частини вказаної постанови «з 01.10.2017» замість «з 01.01.2017».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2022 вирішено видати дублікат виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2020 по справі № 640/14427/19 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути питання щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017, з урахуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, коефіцієнту заробітної плати 90% та 1,64640 та величини оцінки страхового стажу 1,35 %, і прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.01.2023 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання дублікату виконавчого листа №640/14427/19, виданого 20.12.2021 Окружним адміністративним судом м. Києва, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути питання щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017, з урахуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, коефіцієнту заробітної плати 90% та 1,64640 та величини оцінки страхового стажу 1,35 %, і прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цій постанові.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.06.2023 закінчено виконавче провадження ВП НОМЕР_1 відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що відповідачем прийнято оскаржувану постанову відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За змістом пункту 9 частини першої, частини другої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як зазначалося, у межах даної справи позивач оскаржив постанову про закінчення виконавчого провадження, яку відповідачем прийнято у зв`язку із повним виконанням судового рішення у справі № 640/14427/19.

Так, виконуючи рішення суду у справі № 640/14427/19 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві мало з урахуванням висновків суду прийняти відповідне рішення за результатами повторного розгляду питання щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017, врахувавши при такому перерахунку: середню заробітну плату, з якої сплачено страхові внески; показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки; коефіцієнт заробітної плати 90% та 1,64640; величину оцінки страхового стажу 1,35%.

Як вірно вказав суд першої інстанції, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021 по справі № 640/14427/19 встановлено факт того, що згадане питання розглянуте боржником, прийнято відповідне рішення за результатами такого розгляду і ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок її пенсії з 01.01.2017, з урахуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, коефіцієнту заробітної плати 90% та 1,64640 та величини оцінки страхового стажу 1,35 %.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, яке є боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 виконало постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі № 640/14427/19, а тому закінчуючи виконавче провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, відповідач діяв правомірно.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Н.М. Єгорова