Справа № 600/4162/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/4162/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги у травні 2016 та допомоги на оздоровлення у червні 2017 року відповідно без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у травні 2016 року та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої червні 2017 року з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, ураховуючи раніше виплачені суми.

1.2. Ухвалою суду від 20.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 19.05.2021 № 437-ОС капітану 1 рангу ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за підпунктом а (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Наказом командира НОМЕР_3 загону морської охорони від 21.05.2021 № 153-ОС капітана 1 рангу ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. З огляду на архівні відомості особистих карток грошового забезпечення з травня 2016 року по грудень 2017 року позивач проходив військову службу та перебував на усіх видах забезпечення у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_1 ).

2.2. Однак, згідно доводів представника позивача, під час проходження позивачем військової служби відповідачем здійснювалось нарахування та виплату грошового забезпечення з порушенням норм законодавства. Із огляду на архівні відомості карток грошового забезпечення під час проходження військової служби позивачу у НОМЕР_2 прикордонному загоні проводились нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема у травні 2016 року у сумі 5988,20 грн. підйомна допомога, у червні 2017 року у сумі 9216,40 грн. допомога на оздоровлення без включення до розрахунку місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороду нарахованої у ці місяці у сумі 1472,54 грн та у сумі 5529,84 грн. відповідно, виплату якої було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» і така виплачувалась із січня 2016 року по лютий 2018 року щомісячно.

2.3. З урахуванням правових висновків ухвалених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 у справі № 825/997/17 дії відповідача щодо не включення до розрахунку місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди при нарахуванні та виплаті у травні 2016 підйомної допомоги та у червні 2017 року допомоги на оздоровлення є протиправними та порушують майнові права позивача на виплату грошового забезпечення у законодавчо визначеному розмірі.

Позиція відповідача

2.4. До суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно змісту якого представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

2.5. Так зазначає, що Постановою від 22.09.2010 року № 889 Кабінетом Міністрів України встановлено щомісячну додаткову грошову допомогу для окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій. На час установлення і початку виплата мала виплачуватися військовослужбовцям (крім військовослужбовцям строкової військової служби), які займали посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу Міністерства внутрішніх справ (пункт 1). Відповідно до п. 2 Постанови від 22.09.2010 року № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

2.6. Відповідно до п. 2 Постанови від 22.09.2010 року № 889, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 року № 73 затверджена Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, положення якої стали застосовуватися з 01.01.2016 року (далі - Інструкція №73). Інструкція 73 визначає порядок та умови виплати щомісячної грошової винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати. На час виникнення спірних правовідносин Інструкція №73 є чинною, її положення не скасовувались та не визнавались судами такими, що суперечать нормативно- правовим актам вищої юридичної сили.

2.7. Пунктом 8 Інструкції №73 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат. Законодавець запроваджуючи таку виплату, як щомісячна додаткова грошова винагорода, окремими нормативними актами визначив цю виплату такою, що може виплачуватись щомісячно, проте її особливістю є те, що вона не включається до складових щомісячного грошового забезпечення, з яких обчислюється одноразова грошова допомога на оздоровлення, підйомна допомога, передбачена нормами Закону №2011-XII для військовослужбовців. Відповідно до положень п. 9 Інструкції №73, начальник (командир) органу Держприкордонслужби за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.

2.8. Таким чином, виходячи зі змісту наведених норм, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою КМУ № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого розраховується грошова допомога на оздоровлення.

2.9. Щомісячна додаткова грошова винагорода виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку та умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого нараховується грошова допомога на оздоровлення, оскільки на це прямо вказує пункт 8 Інструкції.

2.10. Також зазначає, що відповідно до п. 3.7. розділу 2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425 (далі - Інструкція №425) військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги (3.7.4) (на час виникнення правовідносин). Допомога на оздоровлення є одноразовою виплатою та виплачується тільки один раз на рік, а отже щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення такої допомоги. Таким чином, в Інструкції №425 зазначено, що винагороди не враховуються до складу грошового забезпечення для розрахунку допомоги для оздоровлення, тобто виплата передбачена Постановою №889 саме є винагородою (п. 1 Постанови 889).

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. З матеріалів справи та з аргументів сторін судом встановлено, ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні (Військовій частині НОМЕР_1 ).

3.2. Згідно наказу Голови Державної прикордонної служби України від 19.05.2021 року №437-ОС припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби капітана 1 рангу ОСОБА_1 за підпунктом а (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Наказом командира НОМЕР_3 загону морської охорони від 21.05.2021 року № 153-ОС капітана 1 рангу ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

3.3. Згідно доводів представника позивача, з огляду на архівні відомості особистих карток грошового забезпечення з травня 2016 року по грудень 2017 року ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на усіх видах забезпечення у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_1 ). Такі доводи не спростовуються представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

3.4. Судом досліджено наявні у матеріалах справи архівну відомість №4213 з січня 2016 р. по грудень 2016 р., особисту картку грошового забезпечення №4213 за 2017 рік, архівну відомість №4213 з січня 2017 р. по грудень 2017 р., та визначено, що під час проходження військової служби ОСОБА_1 НОМЕР_2 прикордонним загоном проводились нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема у травні 2016 року у сумі 5988,20 грн. підйомна допомога, у червні 2017 року у сумі 9216,40 грн. допомога на оздоровлення. При цьому, аргументами сторін підтверджується, що вказані підйомна допомога та допомога на оздоровлення виплачувалася позивачу без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

4.2. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

4.3. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XI). Зокрема, вказаний Закон визначає порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. Так, абзацом 1 частини 1 статті 9 цього Закону № 2011-XI передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

4.4. Суд зазначає, що спір в даній адміністративній справі виник з приводу нарахування та виплати позивачу таких виплат, як підйомної допомоги у травні 2016 та допомоги на оздоровлення у червні 2017 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889.

4.5. Так, абзацом другим частини 4 статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

4.6. Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

4.7. Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

4.8. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №1294, чинна на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

4.9. Підпунктом 5 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 року №889 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №704, яка набрала чинності з 01.01.2016 року, далі - постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям крім тих, що зазначені в підпункті 1 вказаного пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

4.10. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 Постанови №889).

4.11. Суд встановив, що позивачу виплачувалася підйомна допомоги у травні 2016 та допомога на оздоровлення у червні 2017 року.

4.12. З аналізу відомостей про грошове забезпечення позивача у 2016 - 2017 роках та згідно аргументів сторін вбачається, що до складу грошового забезпечення, з якого позивачу здійснено обчислення допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги, не включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 року.

4.13. Як на підставу для неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого проводилися зазначені виплати, відповідач посилається на положення Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №73 від 02.02.2016 року (далі Інструкція №73), відповідно до якої винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

4.14. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 року №73 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність з 01.03.2018 року) затверджено Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

4.15. Дійсно, відповідно до пункту 8 вказаної Інструкції винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

4.16. Разом з тим, застосовуючи вищенаведену Інструкцію як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, суд враховує пріоритетність законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

4.17. Суд звертає увагу, що частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII Міністерству внутрішніх справ України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

4.18. Відповідно при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам вказаного Закону.

4.19. Вказане питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. У постанові від 06.02.2019 року Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

4.20. Верховний Суд в ухвалі від 27.04.2020 №1.380.2019.003718 зазначив наступне: питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. Приймаючи постанову від 06.02.2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Виходячи з процесуальних механізмів забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду, за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду мають перевагу над висновками колегії суддів касаційних судів у складі Верховного Суду. Відтак, правова позиція, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 №522/2738/17 у спірному випадку є пріоритетною для застосування порівняно з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 01.03.2018 у справі №761/17387/17, від 29.08.2019 у справі №820/375/18, від 21.11.2019 у справі №815/5547/17 та від 09.01.2020 у справі №809/1489/16.

4.21. Враховуючи позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року №522/2738/17, суд зазначає, що до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

4.22. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

4.23. Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, додаткова грошова винагорода виплачувалась позивачу протягом 2016 - 2017 років кожного місяця, що свідчить про її систематичний, а не одноразовий характер.

4.24. Таким чином, у спірному випадку, щомісячна додаткова грошова винагорода не може вважатись одноразовою та має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється підйомна допомога та допомога на оздоровлення.

4.25. Враховуючи вказане, виплативши позивачу підйомну допомогу у травні 2016 та допомогу на оздоровлення у червні 2017 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, відповідач порушив вимоги належної оплати праці, а тому позовні вимоги в цій частині про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену допомогу з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 року, є такими, що підлягають задоволенню.

4.26. Вказана позиція суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 19.10.2020 року у справі №826/2205/17, яка відповідно до частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховується судом під час вирішення цього спору.

4.27. Вирішуючи даний публічно-правовий спір, судом також враховано і висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10.11.2021 року у справі №825/997/17 з подібних правовідносин про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

5.2. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що цей позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем допущено порушення прав позивача щодо виплати грошового забезпечення у належному розмірі в частині нарахування та виплати позивачу підйомну допомогу у травні 2016 та допомогу на оздоровлення у червні 2017 року з врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889.

5.3. Суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. В силу частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

6.2. У цій справі позивач не сплачувала судовий збір, оскільки звільнена від нього відповідно Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року №3674-VI, доказів понесення інших витрат суду не надано, у зв`язку з чим суд не стягує та не присуджує на її користь будь-які судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомну допомогу у травні 2016 та допомогу на оздоровлення у червні 2017 року, без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889.

3. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги, виплаченої у травні 2016 року, та допомоги на оздоровлення, виплаченої у червні 2017 року, з урахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, враховуючи раніше виплачені суми.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач НОМЕР_2 прикордонний загін імені генерала-хорунжого Олександра Пилькевича Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ).

Суддя О.В. Анісімов