Справа № 520/36350/23
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 р. Справа №520/36350/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Харківській області, які полягають у незаконних вимогах у ОСОБА_1 додаткових дій непередбачених законодавством щодо внесення змін у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області внести відомості про технічні характеристики нежитлової нерухомості, а саме підтип нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 в облікові данні платника податку ОСОБА_1 ІНН НОМЕР_1 ;

- скасувати Податкове повідомлення - рішення від 31.01.23 №0-2038 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на загальну суму 67158,00 грн (шістдесят сім тисяч сто п`ятдесят вісім грн. 00 коп.) за нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати Податкове повідомлення - рішення від 31.01.23 №0-2038 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на загальну суму 43428,00 грн (сорок три тисячі чотириста двадцять вісім грн. 00 коп.) за нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ;

- скасувати Податкове повідомлення - рішення від 31.01.23 №0-2038 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на загальну суму 8190,00 грн (вісім тисяч сто дев`яносто грн. 00 коп.) за нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області зменшити суму податкового боргу ОСОБА_1 на 118776,00 грн (сто вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят шість грн. 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем з порушенням норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, є протиправними та підлягають скасуванню.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

07.11.2023 через електронний кабінет платника податків позивач отримала Податкові повідомлення-рішення від 31.01.23, якими визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300:

- у розмірі 67158,00 грн за №0-2038 (податкове повідомлення-рішення від 31.01.23 №0-2038);

- у розмірі 43428,00 грн за №0-2038 (податкове повідомлення-рішення від 31.01.23 №0-2038);

- у розмірі 8190,00 грн за №0-2038 (податкове повідомлення-рішення від 31.01.23 №0-2038).

Позивач в порядку досудового вирішення спору 16.11.2023 звернулась до відповідача із заявою про скасування ППР №0-2038, ППР№0-2038, ППР№0-2038 від 31.01.2023.

01.12.2023 на адресу позивача надійшов лист ГУ ДПС у Харківській області №59737/6/20-40-24-05-10 від 23.11.2023, яким позивачу повідомлено, що податкове повідомлення-рішення від 31.01.2023 №0-2038 на суму 67158,00 грн, податкове повідомлення-рішення №0-2038 на суму 43428,00 грн., податкове повідомлення-рішення №0-2038 на суму 8190,00 грн залишено без змін і у разі незгоди з наданою відповіддю її можна оскаржити в порядку ст.16 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996№393/96-ВР - безпосередньо до суду.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення №0-2038, №0-2038, №0-2038 від 31.01.2023 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулася до суду з даним позовом.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Розділом 2 "Класифікація будівель та споруд" Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. № 507 (чинний з 01.01.2001 р.) визначено клас 125 "Будівлі промислові та склади".

До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та ін. (розділ 1 Державного класифікатора).

До групи "Будівлі промисловості та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості" (код 125) належать: криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та ін. за їх функціональним призначенням.

При цьому, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно положень п.266.5.1 п.266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу на праві власності належать нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_1 та нежиле приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

В технічному паспорті на виробничий будинок та експлікації зазначені наступні приміщення за адресою АДРЕСА_1 : кладова, цех, підсобні приміщення, топочна тощо.

Таким чином, належна позивачу на праві власності нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , за своїм функціональним призначенням є промисловим та виробничим приміщеннями, що підтверджується копіями технічних паспортів на виробничий будинок (в т.ч. експлікацією приміщень до плану поверхів виробничого будинку) Харківського міського БТІ, які містяться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що місцеві податки і збори - обов`язкові платежі, суми яких установлюються згідно органом місцевого самоврядування на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці та які зараховуються до її місцевого бюджету.

Згідно Додатку 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 № 542/17, яким встановлено Ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування (п.1. Додатку).

Об`єкти нежитлової нерухомості віднесені до класу будівлі промисловості та склади, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, виключені з бази оподаткування з 01.01.2019 по теперішній час на підставі рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 р. № 1284/18 - ставка оподаткування 0 грн і істотною умовою для застосування цієї ставки є володіння об`єктом нежитлової нерухомості віднесені до класу будівлі промисловості та склади.

Згідно з підпунктом 14.1.1291 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться, зокрема, е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо.

Відповідно до Додатку 1 Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, а саме для господарських (присадибних) будівель, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у розмірі 0 відсотків.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 104207 від 11.09.2004, предметом правочину є нежитлове приміщення, підвалу №1-8 в літ. А-2, адреса: АДРЕСА_2 , набувач: ОСОБА_1 .

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чітко визначено технічні характеристики нежитлової нерухомості, а саме вказано підтип нерухомого майна - підвал, а отже підвал не є базою для оподаткування, так як відноситься до допоміжних нежитлових приміщень.

Таким чином суд дійшов висновку, що ППР №0-2038 від 31.01.2023 в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на загальну суму 8190,00 грн за нежитлове приміщення за адресою по АДРЕСА_2 , підлягає скасуванню.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій щодо винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищенаведене, спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтуються на приписах закону, а тому підлягають скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Харківській області, які полягають у незаконних вимогах у ОСОБА_1 додаткових дій непередбачених законодавством щодо внесення змін у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, суд зазначає, що позивачем не доведено зобов`язання відповідачем внести зміни позивачем до даних в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо позивача. Також, позивачем не доведено законодавчого обов`язку відповідача щодо внесення відомостей про технічні характеристики нежитлової нерухомості в облікові дані платника податку.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ДПС у Харківській області зменшити суму податкового боргу відносно ОСОБА_1 , суд зазначає, що належним способом захисту прав позивача є саме скасування податкових повідомлень-рішень, результатом чого буде анулювання податкового боргу позивача по спірним рішенням.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши матеріали справи і подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати Податкове повідомлення - рішення від 31.01.23 №0-2038 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на загальну суму 67158,00 грн (шістдесят сім тисяч сто п`ятдесят вісім грн. 00 коп.) за нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати Податкове повідомлення - рішення від 31.01.23 №0-2038 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на загальну суму 43428,00 грн (сорок три тисячі чотириста двадцять вісім грн. 00 коп.) за нежитлові приміщення за адресою: вул. Поздовжня, м.Харків.

Скасувати Податкове повідомлення - рішення від 31.01.23 №0-2038 з нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на загальну суму 8190,00 грн (вісім тисяч сто дев`яносто грн. 00 коп.) за нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов