Справа № 340/9537/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/9537/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивував тим, що він звільнений з військової служби та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення. Після перерахунків його пенсії з 01.01.2018 року та з 01.04.2019 року з урахуванням підвищеного грошового забезпечення військовослужбовців основний розмір його пенсії був зменшений до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а також було застосовано обмеження максимального розміру пенсії. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, стверджуючи, що при здійсненні перерахунку пенсії за ним зберігається право на збереження відсотку нарахування пенсії, визначеного на момент її призначення, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження пенсії військовослужбовцям визнані неконституційними. З цих підстав просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо застосування обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні її перерахунку та виплати, починаючи з 01.01.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити, починаючи з 01.01.2018 року, перерахунок та виплату йому пенсії у розмірі 83% від суми грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді від 21.11.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Відповідач вказував, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання провести йому перерахунок пенсії, а тому вимоги у цій частині повинні бути залишені без розгляду. Зазначав, що перерахунок пенсії позивача проведено на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Вказував, що обмеження пенсійних виплат позивача здійснене на підставі статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а позивач не належить до кола осіб, на яких поширюється рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 року №7-р(II)/2022. При перерахунках пенсії з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року згідно з постановами Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", №168 від 24.03.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" відповідач керувався пунктами 2 цих постанов, яким передбачено підвищення пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах СРСР, з якої у 1991 році був звільнений у запас. Вислуга років для призначення пенсії склала 31 рік.

У зв`язку з введенням в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №2262-XII від 09.04.1992 pоку позивачу було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 75 % відповідних сум грошового забезпечення, а з 01.01.1996 року - у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення.

З 2007 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідач у 2008 - 2017 роках неодноразово здійснював перерахунок пенсії позивача, виходячи із 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

У березні 2018 року Кіровоградський обласний військовий комісаріат у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з метою перерахунку пенсії позивача склав та направив до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідку №ФГ37385 від 07.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 12795 грн.

У березні 2018 року на підставі цієї довідки ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснило з 01.01.2018 року перерахунок пенсії позивача відповідно до пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", обчислило її основний розмір, виходячи з 70 % відповідних сум грошового забезпечення, що склало 8956, 50 грн. (12795 грн. х 70%), а з урахуванням надбавки дітям війни - 9022,93 грн.

З 01.07.2021 року ГУ ПФУ у Кіровоградській області встановило позивачу щомісячну доплату до пенсії у сумі 2000 грн., передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Згодом Кіровоградський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, створений на базі ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою позивача склав оновлену довідку №5844/1 від 25.10.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 05.03.2019 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 24989,25 грн.

Оскільки відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача на підставі цієї довідки з 01.04.2019 року, той звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року у справі №340/9957/21 позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок його пенсії за вислугу років на підставі оновленої довідки та виплатити йому заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

У лютому 2022 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області, виконуючи це судове рішення, здійснило з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , обчислило її основний розмір, виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці №5844/1 від 25.10.2021 року, що склало 17492, 48 грн. (24989,25 грн. х 70 %), а з урахуванням надбавки дітям війни - 17 558, 91 грн.

Воднораз, виплату пенсії з 01.04.2019 року обмежено максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що склало з 01.04.2019 року - 14970 грн., з 01.07.2019 року - 15640 грн., з 01.12.2019 року 16380 грн., з 01.07.2020 року - 17120 грн. З грудня 2020 року пенсія нарахована без обмеження максимального розміру.

До сум пенсії, перерахованих з квітня по грудень 2019 року, застосовані обмеження щодо часткової виплати суми підвищення, установлені пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та постановою Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

З 01.03.2022 року пенсія позивача з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" сягнула 20007, 86 грн., але була обмежена максимальним розміром 19340 грн.

З 01.03.2023 року пенсія позивача з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.03.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" зросла до 21507, 86 грн., але була обмежена максимальним розміром 20930 грн.

Позивач, не погоджуючись з перерахунком, проведеним відповідачем у лютому 2022 року на виконання судового рішення в адміністративній справі №340/9957/21, втім не звертався до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними рішень/дій/бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання цього рішення, зокрема при визначенні розміру пенсії, належної до виплати за квітень 2019 року - лютий 2021 року.

ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 09.10.2023 року, у якій просив здійснити перерахунок його пенсії, виходячи із 83% відповідних сум грошового забезпечення.

На цю заяву відповідач надав позивачу відповідь від 24.10.2023 року, у якій повідомив, що підстави для перерахунку пенсії відсутні. Вказав, що пенсія йому виплачується у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Позивач, не погоджуючись зі зменшенням відсотку, застосованого відповідачем при перерахунках його основної пенсії, та обмеженням максимального розміру пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 pоку (надалі - Закон №2262-XII).

Преамбулою Закону №2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Суд установив, що відповідач у березні 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-XII здійснив перерахунок пенсії позивача за вислугу років, починаючи з 01.01.2018 року. Виконуючи у лютому 2022 року рішення суду в адміністративній справі №340/9957/21, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, з 01.04.2019 року.

При цих перерахунках відповідач, визначаючи розмір пенсії, належної до виплати з 01.01.2018 року та з 01.04.2019 року, обчислив основний розмір пенсії у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, проти 83 %, які застосовувалися раніше.

При цьому відповідач, як свідчить зміст його відзиву на позов, керувався нормою частини 2 статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку), згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Оцінюючи ці доводи відповідача, суд виходив з того, що стаття 13 Закону №2262-XII визначає розміри пенсій, які призначаються за вислугу років.

Відповідно до цієї норми (у редакції, яка діяла на час введення в дію Закону №2262-ХІІ) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Як свідчать матеріали справи, позивачу, який був звільнений з військової служби у запас та мав вислугу 31 рік, у зв`язку з введенням в дію Закону №2262-XII у 1992 році пенсія за вислугу років була перерахована та призначена у розмірі, передбаченому пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-XII. Відсоток, з якого обчислювалася пенсія позивача, становив 50 % відповідних сум грошового забезпечення та збільшувався на 3 % за кожний рік вислуги понад 20 років (50% + (31 - 20) х 3%). Водночас, з огляду на частину 2 статті 13 Закону №2262-XII загальний розмір основної пенсії, призначеної позивачу, був обмежений граничним розміром 75% відповідних сум грошового забезпечення.

Між тим, до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII неодноразово вносилися зміни.

Так, Законом України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №103/96-ВР від 25.03.1996 року, введеним в дію з 01.01.1996 року, частину 2 статті 13 Закону №2262-XII викладено в такій редакції: "Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів".

У зв`язку з цим пенсія позивача була перерахована до розміру 83% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII у редакції змін, внесених абзацом 4 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №51-IV від 04.07.2002 року, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік", загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" №3591-IV від 04.04.2006 року, який набрав чинності 29.04.2006 року, частину 2 статті 13 Закону №2262-XII викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".

Згодом до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII знову були внесені зміни, зокрема пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, цифри "90" замінено цифрами "80", а пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166- VII від 27.03.2014 року, який набрав чинності з 01.05.2014 року, цифри "80" замінено цифрами "70".

Тобто, зміна максимального розміру пенсії за вислугу років, що призначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Тож суд прийшов до висновку, що відповідач, здійснюючи у березні 2018 року перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, протиправно зменшив основний розмір пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення, до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому Законом. Здійснюючи у лютому 2022 року новий перерахунок пенсії позивача, належної до виплати з 01.04.2019 року, відповідач знову безпідставно застосував для обчислення основного розміру пенсії відсоткове значення грошового забезпечення у 70 %.

Відповідно до статті 64 Закону №2262-XII (у редакції Закону України №2040-IX від 15.02.2022 року, який застосовується з 01.03.2022 року) у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Суд установив, що відповідач, виконуючи у лютому 2022 року рішення суду в адміністративній справі №340/9957/21, керуючись статтею 63 Закону №2262-XII, провів перерахунок пенсії позивача за вислугу років на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. Проте, обчислюючи розмір пенсії, належної до виплати з 01.04.2019 року, обмежив її десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. При наступних перерахунках, які давали позивачу право на підвищення пенсії та були пов`язані з індексацією пенсії згідно зі статтею 64 Закону №2262-XII та постановами Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", №168 від 24.03.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", відповідач також застосовував до нарахованої пенсії обмеження максимального розміру.

Матеріали пенсійної справи свідчать, що відповідач не заперечує право позивача на додаткові надбавки та доплати, установлені як дитині війни, та на індексацію його пенсії. Так, відповідач здійснював відповідні перерахунки, встановивши позивачу з 01.03.2022 року та 01.03.2023 року підвищення до пенсії у сумі 2448, 95 грн. та 1500 грн. відповідно. Втім за позицією відповідача щомісячний розмір нарахованої пенсійної виплати має бути обмежений максимальним розміром, визначеним законом, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Така позиція відповідача обґрунтована посиланням на Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011 року (надалі Закон №3668-VІ), частиною 1 статті 2 якого передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Втім, суд вважає, що до спірних правовідносин щодо обчислення пенсії військовослужбовців необхідно застосовувати положення Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, які не передбачають обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців, а не норми Закону №3668-VI.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка висловлена у постановах від 16.12.2021 року у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 року у справі №240/7087/20, від 17.02.2022 року у справі №640/11168/20, від 16.11.2022 року у справі №340/7210/21 у подібних правовідносинах.

Натомість відповідач, здійснюючи у лютому 2022 року перерахунок пенсії позивача, належної до виплати з 01.04.2019 року, надав перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосував положення статті 2 Закону №3668-VI, тобто правову норму, яка регулює правовідносини аналогічно нормі, що визнана неконституційною, а також неправильно застосував норми Закону №2262-ХІІ.

Отже відповідач діяв всупереч вимогам верховенства права, що призвело до недоотримання позивачем нарахованих йому щомісячних пенсійних виплат та до порушення його права на отримання пенсії у розмірі, встановленому законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року у справі №7-р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. Приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 12.04.2023 року.

Попри втрату чинності з 12.04.2023 року нормою статті 2 Закону №3668-VІ, яка визнана неконституційною Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року №7-р(II)/2022, відповідач на момент звернення позивача до суду з цим позовом продовжує виплачувати його пенсію в обмеженому розмірі (20 930 грн.).

Доводи відповідача щодо того, що Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 року №7-р(II)/2022 поширюється лише на осіб, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, і яким пенсії призначені з 12.04.2023 року, є помилковими, оскільки у вказаному Рішенні такі умови відсутні.

Суд зазначає, що перерахунок пенсій, призначених за Законом №2262-ХІІ, який проводиться відповідно до статті 64 цього Закону, пов`язаний з їх індексацією та проводиться одноразово з 01.03.2022 року та з 01.03.2023 року, не передбачає обмеження максимального розміру перерахованих пенсій, попри наявність відповідного застереження у постановах Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", №168 від 24.03.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", оскільки таке обмеження є незаконним.

Посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 року у справі №580/5962/20 щодо перерахунку пенсії прокурорів та обмеження граничного розміру пенсії працівників прокуратури суд відхиляє, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними.

Суд прийшов до висновку, що відповідач, здійснюючи у березні 2018 року та у лютому 2022 року перерахунки пенсії позивача, протиправно зменшив основний розмір пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення, до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також незаконно обмежив максимальний розмір пенсії позивача, належної до виплати з 01.04.2019 року, десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

На час вирішення спору основний розмір пенсії позивача обчислюється саме у такому заниженому розмірі, а пенсія виплачується в сумі, обмеженій десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, чим фактично позбавлено позивача права на отримання встановлених йому підвищень, надбавок та доплат.

Тож такі дії відповідача слід визнати протиправними та зобов`язати відповідача виплатити позивачу з 01.04.2019 року пенсію без обмеження її максимального розміру (з урахуванням встановлених йому відтоді підвищень, надбавок і доплат). Оскільки у цій частині вимог спір стосується виплати вже нарахованих сум пенсії, які не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, то відповідно до частини 2 статті 55 Закону №2262-ХІІ такі вимоги не обмежуються будь-яким строком, а положення статей 122, 123 КАС України до них не застосовуються.

Щодо перерахунку основного розміру пенсії позивача із застосуванням належного відсоткового значення грошового забезпечення, то суд установив, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду з такими вимогами за період з 01.01.2018 року по 15.05.2023 року. Тож позов у цій частині вимог залишено без розгляду, а спірними є правовідносини, починаючи з 16.05.2023 року. На цей період припадає строк виплати пенсії за травень 2023 року. Тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, виходячи з 83 % відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, починаючи 01.05.2023 року. При перерахунку слід використати суми грошового забезпечення, вказані у довідці №5844/1 від 25.10.2021 року, а перерахунок слід провести з 01.05.2023 року, врахувавши висновки суду у цій справі щодо відсутності правових підстав для обмеження максимального розміру пенсії позивача та рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 року у справі №340/8534/23, яким відновлено право позивача на отримання з 09.04.2023 року щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

З огляду на задоволення позову, здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 83 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення та щодо обмеження максимального розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити з 01.04.2019 року ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, призначену за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням усіх встановлених йому підвищень, доплат та надбавок до пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.05.2023 року перерахунок основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 83 % відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням усіх встановлених йому підвищень, доплат та надбавок до пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1073, 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ