Справа № 360/47/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року справа №360/47/23

м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г.,

секретар судового засідання - Кобець О.А.,

за участю: представника позивача - Бабенко О.А.,

представника відповідача 1 - Кляченка А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Територіального управління служби судової охорони у Луганській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 360/47/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Територіального управління служби судової охорони у Луганській області, Служби судової охорони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Територіального управління служби судової охорони у Луганській області (далі - ТУССО у Луганській області, відповідач 1), Службови судової охорони України (далі - відповідач 2), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 1117 о/с від 16.12.2022 року «По особовому складу» про звільнення зі служби в Службі судової охорони за підпунктом 4 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) у запас Збройних Сил України полковника Служби судової охорони ОСОБА_2 , заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області, 19 грудня 2022 року, виданого Службою судової охорони;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 423 о/с від 19.12.2022 року про звільнення зі Служби судової охорони в запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області полковника Служби судової охорони Шевченка Сергія Олексійовича, відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів), з 19 грудня 2022 року за підписом начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області В. Абрамова;

- поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області;

- стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20 грудня 2022 року до дати постановлення рішення;

- стягнути зі Служби судової охорони та Територіального управління Служби судової охорони на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 25000 грн.

Також, просила стягнути зі Служби судової охорони та Територіального управління Служби судової охорони на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24000 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Служби судової охорони від 16.12.2022 року № 1117 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в Службі судової охорони за підпунктом 4 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) у запас Збройних Сил України полковника Служби судової охорони ОСОБА_2 , заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області;

- визнано протиправним та скасовано наказ Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області від 19.12.2022 року № 423 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі Служби судової охорони в запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області полковника Служби судової охорони Шевченка Сергія Олексійовича, відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів);

- поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області з 20 грудня 2022 року;

- стягнуто з Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 грудня 2022 року по 13 квітня 2023 року в сумі 135361,90 грн.;

- стягнуто зі Служби судової охорони на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.;

- стягнуто з Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.;

- стягнуто зі Служби судової охорони на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати професійної правничої допомоги в сумі 7000 грн.;

- стягнуто з Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати професійної правничої допомоги в сумі 7000 грн.;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 360/47/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Територіального управління служби судової охорони у Луганській області, Служби судової охорони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - змінено в мотивувальній частині щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 360/47/23 змінено шляхом зазначення суми «134862,80 грн. (сто тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят дві гривні 80 копійок)» замість «135361,90 грн (сто тридцять п`ять тисяч триста шістдесят одна грн 90 коп.)».

Абзац дванадцятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 360/47/23 змінити шляхом зазначення суми «35767,88 грн. (тридцять п`ять тисяч сімсот шістдесят сім гривень 88 копійок)» замість «36488,86 грн (тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят вісім грн 86 коп.)».

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідачем 1 подана заява про перегляд рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 360/47/23 за нововиявленими обставинами, оскільки після ухвалення вищезазначеного рішення суду та набрання ним чинності, а саме 7 листопада 2023 року ТУ ССО у Луганській області стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі Управлінню під час розгляду цієї справи.

На адресу ТУ ССО у Луганській області надійшов лист Дніпровської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 3069 від 07.11.2023 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.01.2023 року по 10.04.2023 року перебував на обліку як безробітний в Дніпровському міському центрі зайнятості. Допомога по безробіттю нарахована та виплачена за період з 18.01.2023 року по 09.04.2023 року у розмірі 18003 грн. 55 коп.

Факт реєстрації позивача у Дніпровському міському центрі зайнятості як безробітного та отримання ним за період з 18.01.2023 року по 10.04.2023 року допомоги по безробіттю у загальному розмірі 18003,55 грн. також підтверджується довідкою Дніпровської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості.

Так як Луганський окружний адміністративний суд у справі № 360/47/23 при обчисленні належного позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу не зарахував отриману ним за період з 18.01.2023 року по 10.04.2023 року допомогу по безробіттю, тому вищезазначені обставини, які не були і не могли бути відомі Управлінню на час розгляду справи оскільки з`явились в ТУ ССО у Луганській області лише 07.11.2023 року, мають значення для вирішення справи і є істотними для ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення.

Заявник просив змінити рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 360/47/23 в частині стягнення з ТУ ССО у Луганській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20 грудня 2022 року по 13 квітня 2023 року, зарахувавши отриману ним за період з 18.01.2023 року по 10.04.2023 року допомогу по безробіттю у розмірі 18003 грн. 55 коп.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 року у справі № 360/47/23 заяву Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 360/47/23 за позовом ОСОБА_2 до Служби судової охорони, Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди передано на розгляд Першому апеляційному адміністративному суду.

Відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, в якому просив задовольнити заяву ТУ ССО у Луганській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, розгляд справи здійснити без участі представника Служби судової охорони. Вимоги щодо відзиву на позовну заяву зазначені у ст. 162 КАС України.

За ч.ч. 1, 2 ст. 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відзив повинен містити:

1) найменування (ім`я) позивача і номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем;

4) обставини, які визнаються відповідачем;

5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання.

Апеляційний суд зазначає, що в даному випадку фактично відповідачем 2 подано відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Проте за змістом цього відзиву відповідача 2 судом встановлено відсутність будь-яких заперечень проти доводів відповідача 1, наведених у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, фактично, у відзиві на заяву відповідач 2 повністю погоджується з доводами відповідача 1 щодо підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, тому апеляційний суд не бере до уваги такий відзив, оскільки він не відповідає вимогам КАС України.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні підтримав доводи заяви, проти чого заперечував представник позивача.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача 1, вивчив доводи заяви, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

За ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 361 КАС України).

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 6 ст. 361 КАС України).

За ч.ч. 1, 2 ст. 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Апеляційний суд зазначає, що відповідач звернувся із заявою до суду першої інстанції, в якій просив переглянути рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, однак, враховуючи зміну цього рішення постановою апеляційного суду, ухвалою суду першої інстанції заяву Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 360/47/23 передано на розгляд Першому апеляційному адміністративному суду.

Апеляційний суд в постанові від 25.10.2023 року у цій справі при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу зазначив наступне.

«На виконання вимог ухвали апеляційного суду від 23.08.2023 року про витребування доказів, відповідачем надано довідку про середньоденну заробітну плату ОСОБА_2 та відомості з вебпорталу ПФУ щодо тимчасової непрацездатності позивача згідно листка непрацездатності № 5246523-1, згідно якого позивач перебував на лікарняному з 28.11.2022 року по 07.12.2022 року.

Таким чином, останніми двома повними відпрацьованими місяцями роботи позивача є вересень - жовтень 2022 року.

При цьому, судом першої інстанції, в порушення вимог Порядку № 100, наведено розрахунок середньоденного грошового забезпечення, який здійснено з урахуванням грошового забезпечення позивача за жовтень - листопад 2022 року.

Згідно довідки ТУ ССО у Луганській області про середню заробітну плату позивача за період вересень-жовтень 2022 року № 5/116-23 від 15.09.2023 року грошове забезпечення позивача у вересні 2022 року - 35767,88 грн. за відпрацьованих 30 календарних діб, у жовтні 2022 року - 35767,88 грн. за 31 календарний день, всього 71535,76 грн.

Отже, середньоденне грошове забезпечення становить 1172,72 грн. (71535,76 грн. : 61 календарний день).

Оскільки день звільнення (19 грудня 2022 року) є останнім робочим днем позивача, то період вимушеного прогулу розпочинається з наступної дати, що слідує за днем звільнення, тобто з 20 грудня 2022 року.

Отже, вимушений прогул позивача слід обраховувати з 20 грудня 2022 року по день винесення судом рішення 13 квітня 2023 року, що складає 115 календарних днів (у грудні 2022 року 12 календарних днів, у січні 2023 року 31 календарний день, у лютому 2023 року 28 календарних днів, у березні 2023 року 31 календарний день, у квітні 2023 року 13 календарних днів).

Відповідно, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 134862,80 грн. (1172,72 грн х 115 календарних днів), який підлягає стягненню з Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області на користь позивача.». Відповідач фактично просить переглянути за нововиявленими обставинами в порядку ст. 361 КАС України судове рішення та змінити в частині стягнення з ТУ ССО у Луганській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20 грудня 2022 року по 13 квітня 2023 року, зарахувавши отриману ним за період з 18.01.2023 року по 10.04.2023 року допомогу по безробіттю у розмірі 18003 грн. 55 коп.

Отже, заявник, посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, вважає підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а саме перебування позивача на обліку як безробітного в Дніпровському міському центрі зайнятості, якому допомога по безробіттю нарахована та виплачена за період з 18.01.2023 року по 09.04.2023 року у розмірі 18003 грн. 55 коп., про що відповідач дізнався з листа Дніпровської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 3069 від 07.11.2023 року.

Апеляційний суд зазначає, що обставини, на які посилається відповідач, не є істотними для справи обставинами в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України.

Також, апеляційний суд враховує правову позицію Верховного суду в постанові від 11.06.2020 року у справі № 2340/3029/18, згідно якої що стосується доводів касаційної скарги стосовно неврахування судами попередніх інстанцій того, що позивач в спірному періоді отримувала пенсію по інвалідності, однак, сума отриманої позивачем цієї соціальної виплати не вирахувана з розміру середнього заробітку, який стягнуто на користь позивача, Верховний суд зазначив таке.

Як вже зазначалось, трудовим законодавством передбачено право особи на отримання середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про її поновлення на роботі.

Водночас, законом передбачено, що виплата такого заробітку проводиться на користь поновленої на посаді особи за весь час вимушеного прогулу.

Втім, законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Посилання скаржника на пункт 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» є помилковим, оскільки викладені в ньому роз`яснення здійснені з урахуванням вимог закону, який втратив чинність, а саме: частину третю статті 117 Кодексу законів про працю України включено на підставі Закону України від 20 грудня 2005 року № 3248- IV «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України».

Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Великої Палати Верховного суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16, постановах Верховного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 826/16191/17, від 28.12.2022 року у справі № 340/376/20.

За п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 369 КАС України).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 241, 248, 310, 321, 325, 328, 361, 366, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Територіального управління служби судової охорони у Луганській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 360/47/23 - відмовити.

Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 360/47/23 - залишити в силі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 21 лютого 2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв