Справа № 520/18327/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 р. Справа № 520/18327/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 22.09.23 року та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі № 520/18327/23

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Державної податкової служби України, в якому просила суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України № 8586538/ від 07.04.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 09.03.2023 на загальну суму 201191,48 грн. (ПДВ 33531,91 грн.);

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану ФОП ОСОБА_1 податкову накладну № 1 від 09.03.2023 на загальну суму 201191,48 грн. (ПДВ 33531,91 грн.) датою її фактичного подання на реєстрацію - 21.03.2023 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 року у справі № 520/18327/23 позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України, № 8586538/ від 07.04.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 09.03.2023 на загальну суму 201191,48 грн (ПДВ 33531,91 грн).

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану ФОП ОСОБА_1 податкову накладну № 1 від 09.03.2023 на загальну суму 201 191,48 грн (ПДВ 33531,91 грн) датою її фактичного подання на реєстрацію - 21.03.2023 р.

26.09.2023 до суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, яким просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі № 520/18327/23.

Заяву представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн 00 коп.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 року у справі № 520/18327/23 скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що по податковій накладній, стосовно якої виникли спірні відносини, позивачем не надано первинних документів, необхідних для реєстрації податкової накладної визначених в п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, для підтвердження відсутності наявності ризику за податковою накладною, а саме не надано специфікації, довіреності та документи щодо транспортування ТМЦ, а отже вважає, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 07.04.2023 № 8586538/ відповідає вимогам чинного законодавства.

Також вважає, що позовна вимога про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є неправомірною, оскільки такі дії є дискреційними повноваженнями відповідача.

Крім того, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі № 520/18327/23, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. є значно завищеним, та відповідно заява є такою, що не підлягає задоволенню, просить суд апеляційної інстанції додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року скасувати у частині задоволенні заяви, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити у повному обсязі.

Позивачем надано відзив на апеляційні скарги, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційних скарг.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ФОП ОСОБА_1 , за результатами операцій з поставки деревини, складено податкову накладну №1 від 09.03.2023 (т. 1, а.с. 40-41) та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, але реєстрація податкової накладної було зупинено, що зазначено у квитанції від 21.03.2023 (т. 1, а.с. 42).

Підставою зупинення реєстрації зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 4407 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомляємо: показник "Н"=6.4385%, "Р"=0. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою розблокування, вказаної податкової накладної, позивачем подано до Головного управління ДПС у Харківській області повідомлення про надання пояснень № 1 від 23.03.2023 до податкової накладної № 1 від 09.03.2023 разом із додатками у кількості 22 шт. (договір, видаткова накладна, товарна-транспортна накладна, документи щодо придбання товару, документи щодо транспортування товару, документи щодо статусу позивача тощо).

За результатами розгляду цих пояснень і копій документів комісією Головного управління ДПС у Харківській області прийнято повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів № 8525107/ від 30.03.2023, у якому запропоновано надати письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено.

Позивачем направлено на адресу регіональної комісії Головного управління ДПС у Харківській області повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів № 1 від 31.03.2023 до податкової накладної № 1 від 09.03.2023 разом із додатками у кількості 24 шт. (договір, видаткова накладна, товарна-транспортна накладна, документи щодо придбання товару, документи щодо транспортування товару, документи щодо статусу позивача тощо).

За результатами розгляду пояснень і копій документів відповідачем прийнято рішення № 8586538/ від 07.04.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 09.03.2023. Підстава відмови: ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Позивачем подано скаргу від 14.04.2023 на рішення № 8586538/ від 07.04.2023 про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунках коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Рішенням ДПС України № 37273//2 від 24.04.2023 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної - без змін. Підстава відмови: ненадання платником податків копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Позивач, не погодившись з рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Полтавській області від 07.04.2023 № 8586538/ про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.04.2023 № 8586538/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 09.03.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

У відповідності до підпункиів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податковий кодекс України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю - платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пп. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З 01.02.2020 р. діє Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. №1165 (далі за текстом - Порядок №1165).

Відповідно до 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У відповідності до п. 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктами 10, 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.

Відповідно до абзацу другого пункту 25 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Отже, з аналізу наведених приписів Порядку № 1165 слідує, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена з підстав відповідності критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснених операцій.

Колегією суддів встановлено, що за результатами моніторингу поданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на реєстрацію в ЄРПН податкової накладної №1 від 09.03.2023 контролюючим органом позивачу було надіслано квитанцію, у якій зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної в ЄРПН зупинена. Зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 4407 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомляємо: показник 'Н"=6.4385°/о, "Р"=0. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, реєстрацію поданої позивачем податкової накладної було зупинено через встановлення відповідності п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток №3 до Порядку №1165), підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.

Відтак, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки, мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Колегія суддів зазначає, що у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків, лише зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 4407 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Посилання контролюючого органу у квитанції на те, що обсяг постачання товару/послуги 4407 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, лише дублює положення пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, жодним чином не вказуючи на конкретну підставу для зупинення реєстрації поданої позивачем податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів встановила, що позивачем направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом.

З наданих пояснень, судом встановлено, що позивача зареєстровано платником єдиного податку 3 групи за ставкою 3% з ПДВ, що підтверджується відповідним витягом з реєстру платників єдиного податку № 31484 від 29.08.2022. Також позивач зареєстрований платником ПДВ з 01.01.2018, індивідуальний податковий номер , про що свідчить витяг з реєстру платників податку на додану вартість № 210 від 21.12.2017.

Основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Додатковими видами господарської діяльності платника податків є: КВЕД 31.09 Виробництво інших меблів; КВЕД 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; КВЕД 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво.

Для здійснення господарської діяльності позивач використовує складське приміщення загальною площею 20,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (згідно договору оренди № 25/05/2022-1 від 25.05.2022 з актом приймання-передачі). Відомості про вказаний об`єкт оподаткування позивача відображені у формі №20- ОПП від 06.10.2022.

У ФОП ОСОБА_1 відповідно до згідно штатного розкладу, у період складення спірної податкової накладної, працювала 1 особа - обліковець, що підтверджується відповідним наказом від 30.09.2022 № 3-К, штатним розкладом від 30.09.2022, об`єднаним звітом за 1 квартал 2023 року від 11.04.2023.

З матеріалів справи встановлено, що 03.10.2022 р. між позивачем (продавець) та ТОВ «ЮРО ЛАМБЕР» (покупець) укладено договір поставки № OZK-2022 від 03.10.2022 (далі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язується постачати пиломатеріали природної вологості в асортименті, кількості та по цінам у відповідності з додатками до цього Договору, що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти продукцію та сплатити за неї на умовах цього Договору.

У розділі 2 Договору «Обсяг та кількість постачання» сторони домовилися, що продукція, вказана в п. 1.1 цього Договору, поставляється покупцю партіями. Асортимент продукції визначено у Додатку № 1 до даного Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору початок поставки продукції здійснюється з дати підписання Договору. У п. 6.4 Договору сторони узгодили, що продавець постачає продукцію, яка є предметом цього Договору, автомобільними партіями у асортименті по цінам, вказаним у Додатку № 1, в строки, що додатково узгоджені сторонами в усній формі. Пунктом постачання продукції за цим Договором є: Житомирська область, Черняхівський район, смт. Черняхів, вул. Індустріальна, 35-А (п. 6.9 Договору).

Згідно з п. 6.7 Договору перехід права власності відбувається після вибіркової перевірки якості та кількості поставленої продукції до вимог, вказаних у Додатках № 1, № 2, № 3 цього Договору, та до супровідних документів відповідальною особою покупця на базі покупця, та фіксується підписом покупця у підтверджуючих факт такої поставки первинних бухгалтерських документах.

Відповідно до п. 8.2.3 Договору у разі відвантаження продукції з регіонів України (крім регіону Житомирської області) продавець додатково на кожну партію продукції надає покупцю наступні документи: карантинний сертифікат для транспортування пиломатеріалів у межах України.

Отримавши в усній формі від покупця замовлення на поставку товару, позивачем 09.03.2023 здійснена поставка товару на адресу покупця: Житомирська область, Черняхівський район, смт. Черняхів, вул. Індустріальна, 35-А. Факт постачання товару підтверджується: видатковою накладною № 24 від 09.03.2023 на поставку товару V 7,724 м3 на суму 201191,48 грн.; ТТН № 24 від 09.03.2023; карантинним сертифікатом № 13/20-6070/КЕ-402679 від 11.03.2023.

За правилом першої події (відвантаження товару) позивачем складена податкова накладна № 1 від 09.03.2023 на загальну суму 201191,48 грн. (ПДВ - 33531,91 грн.).

Щодо оплати товару, позивач пояснив, що відповідно до п. 9.6 Договору у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування Покупець має право затримати оплату Товару до дати такої реєстрації. Факт оплати поставленого товару у відповідності до умов вказаного Договору підтверджується платіжною інструкцією № 3737 від 09.03.2023 на суму 101030,00 грн. Доплата вартості товару, поставленого на адресу ТОВ «ЮРО ЛАМБЕР» згідно видаткової накладної № 24 від 09.03.2023 на поставку товару V 7,724 м3 на суму 201191.48 грн буде проведена ТОВ «ЮРО ЛАМБЕР» після реєстрації податкової накладної № 1 від 09.03.2023 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Для перевезення товару за податковою накладною № 1 від 09.03.2023 позивачем залучено перевізника ТОВ «ЛАРУС ТРЕЙД ЛТД», з яким господарські взаємовідносини були оформлені у спрощений спосіб. Факт надання послуг з перевезення товару за податковою накладною № 1 від 09.03.2023 підтверджується: рахунком на оплату № 306 від 09.03.2023 на суму 8000,00 грн.; ТТН№ 24 від 09.03.2023; актом надання послуг № 354 від 09.03.2023 на суму 8000,00 грн; платіжною інструкцією № 1512 від 15.03.2023 на суму 8000,00 грн; податковою накладною № 58 від 09.03.2023 на суму 8000,00 грн. Перевезення вантажу здійснювалося з адреси місцезнаходження майданчику обробки (розпилу): вул. Пушкіна, 32-б, смт.Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область.

Щодо походження товару, позивачем надано пояснення, що товар, відвантажений за спірною податковою накладною, утворений в процесі обробки і розпилу необробленої деревини. Указана необроблена деревина закуплена у державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на підставі договору купівлі-продажу необробленої деревини №UUВ-3987-19-142/46 від 27.02.2023, що підтверджується: договором купівлі-продажу необробленої деревини № UUВ-3987-19-142/46 від 27.02.2023 з додатками; ТТН серія ЮПА № 340097 від 03.03.2023 на перевезення необробленої деревини V 15,5310 м3; платіжною інструкцією № 1529 від 29.03.2023 на суму 150000,00 грн.; податковою накладною № 1420062 від 03.03.2023 на суму 81770,47 грн.; рахунком № 39871034 від 22.02.2023 про сплату гарантійного внеску для участі в торгах 3987 від 22.02.2023 на суму 89483,75 грн.; платіжною інструкцією № 1510 від 22.02.2023 про сплату гарантійного внеску для участі в торгах 3987 від 22.02.2023 на суму 89483,75 грн.; рахунком № 1-3987-4500 від 22.02.2023 про сплату внеску за обробку даних на суму 500,00 грн.; платіжною інструкцією № 1511 від 22.02.2023 про сплату внеску за обробку даних на суму 500,00 грн.; аукціонним свідоцтвом № 3987/270223//1 від 27.02.2023 про результати додаткового аукціону з продажу необробленої деревини лісовими господарствами Харківської області, який відбувся 27.02.2023.

Як пояснив позивач, перевезення необробленої деревини, придбаної у державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» за договором купівлі-продажу необробленої деревини № UUВ-3987-19-142/46 від 27.02.2023, здійснювалося із залученням автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_2 , з яким укладений договір перевезення вантажу автомобільним транспортом № 03/10/2022-П від 03.10.2022 та що додатково підтверджується ТТН серія ЮПА № 340097 від 03.03.2023 на перевезення необробленої деревини V 15,5310 м3; актом прийому-передачі виконаних послуг № 03/03/2023 від 03.03.2023 на суму 3106,20 грн.; платіжною інструкцією № 1513 від22.03.2023 на суму 3106,20 грн.

З пояснень позивача встановлено, що з метою обробки і розпилу необробленої деревини позивач користується послугами третіх осіб. Так, між ФОП ОСОБА_1 (замовник) і ФОП ОСОБА_2 (виконавець) укладено договір на надання послуг і виконання робіт № 01/08/2022-1Р від 01.08.2022, відповідно до пп. 1.1 - 1.3 якого за договором надання послуг виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги або виконати роботи, зазначені у п. 1.2 цього договору, а замовник зобов`язується сплатити ці послуги. Виконавець зобов`язується виконати такі роботи: розпилювання лісоматеріалу, навантажувально-розвантажувальні роботи з лісоматеріалом, послуги з пакування лісоматеріалу та надати послуги з відповідального зберігання. Послуги вважаються наданими після підписання акту приймання-здачі робіт (послуг) замовник або його уповноваженим представником.

Позивач вказав, що майданчик обробки (розпилу) необробленої деревини, де ФОП ОСОБА_2 безпосередньо здійснюється обробка і розпил цієї деревини, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_2 від 17.08.2021. Позивач за цією самою адресою орендує частину приміщення для розміщення складу за договором оренди № 25/05/2022-1 від 25.05.2022.

Факт надання послуг (виконання робіт) з обробки і розпилу необробленої деревини за вказаним договором на надання послуг і виконання робіт № 01/08/2022-1Р від 01.08.2022 підтверджується актом приймання-передачі матеріалу для виконання робіт від 03.03.2023; актом приймання-передачі готової продукції від 08.03.2023 об`ємом V 7,724 м3 на суму 2317,20 грн.; платіжною інструкцією № 1514 від 22.03.2023 на суму 2317,20 грн.

Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (надалі - Порядок №520), прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 520).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Вжите у цій нормі словосполучення "може включати" свідчить про те, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним та залежить від критерію ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. (пункт 11 Порядку № 520).

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим (фіскальним) органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У випадку відсутності конкретного переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні саме суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 30 вересня 2022 року у справі № 600/332/21-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зміст квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної та відсутність конкретизації, які саме документи позивачу слід подати податковому органу, позивач направив контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.

З матеріалів справи встановлено, що первинні документи, оформлені позивачем в межах господарських відносин з контрагентом, копії яких надані разом з поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної, складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

У постанові від 07.12.2022 по справі №500/2237/20 Верховний Суд зазначив, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Довід апеляційної скарги, що позивачем до податкового органу разом з поясненнями не надано специфікації, довіреності та документи щодо транспортування ТМЦ, колегія суддів не приймає, оскільки вказані документи долучені позивачем до матеріалів справи разом з повідомленням про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач мав правові підстави для прийняття рішення про реєстрацію поданої позивачем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, враховуючи безпідставність та необґрунтованість зупинення реєстрації спірної податкової накладної, що слугувало передумовою для прийняття комісією відповідача рішення про відмову у її реєстрації, колегія суддів доходить висновку про незаконність рішення відповідача №8586538/ від 07.04.2023.

Колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги стосовно виключних повноважень ДПС України в частині вирішення питання судом щодо реєстрації податкових накладних з наступних підстав.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання органу ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, а саме зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 03.02.2023 №146 датою її подання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023 р.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України, № 8586538/ від 07.04.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 09.03.2023 та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану позивачем податкову накладну № 1 від 09.03.2023 датою її фактичного подання на реєстрацію - 21.03.2023 р.

В силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність свого рішення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, та всупереч вимогам чинного законодавства.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частини першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81)7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу ним надано ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової (правничої) допомоги № 06/07-23 від 06.07.2023, акт прийому-передачі наданих послуг № 1 від 22.09.2023, рахунок-фактура № СФ-1 від 06.07.2023 на суму 10000,00 грн; платіжної інструкції № 1610 від 07.07.2023 на суму 10000,00 грн (т. 2, а.с. 30-39).

Згідно наданих документів встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Феленко С.О. підписано акт наданих послуг від 22.09.2023 за договором про надання правової (правничої) допомоги №06/07-23 від 06.07.2023, відповідно до якого адвокатом надано послуги здійснення правового аналізу та аудиту документації (1000,00 грн), підготовка та складення позовної заяви (7000,00 грн), процесуальне супроводження (ведення) справи (складення відповіді на відзивів, інших процесуальних документів) - 2000,00 грн. (т. 2, а.с. 121). Оплату послуг підтверджено платіжною інструкцією №1610 від 07.07.2023 у розмірі 10000,00 грн.

Відтак, на думку колегії суддів, позивачем надані всі необхідні документи, якими детально підтверджуються понесені витрати на правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов правильного висновку про зменшення витрат на правничу допомогу та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн пропорційно.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції щодо наявності підстав стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 року та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі № 520/18327/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 по справі № 520/18327/23 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко