Справа № 815/4872/17
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4872/17
15 лютого 2024 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,
секретаря судового засідання Замостенчук А.О.,
від позивача ОСОБА_1 за паспортом
від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,
від третьої особи Веремчук В.С. за довіреністю,
- Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року в адміністративній справі №815/4872/17 та прийняти нове судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами.
Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року після усунення виявлених недоліків заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за нововиявленими обставинами.
1. Починаючи з 02.07.2016 року (дата звільнення позивача з посади) і станом на 11.08.2017 року (дата видання наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 11 серпня 2017 року № 78 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності), його службове становище в Збройних Силах України не було визначено.
2. Наказ командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 02.07.2016 №93 у дійсності не є наказом про зарахування позивача у розпорядження командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (не є наказом про визначення його службового становища в Збройних Сил України).
3. На день видання наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 11 серпня 2017 року № 78 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач у дійсності не був зарахований в розпорядження (не перебував у розпорядженні) командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, внаслідок чого він стосовно нього не був прямим начальником за службовим становищем та не мав стосовно нього дисциплінарної влади (не мав повноважень накладати на нього дисциплінарні стягнення).
4. Починаючи з 02.07.2016 року і станом на 11.08.2017 року позивач у дійсності не був зарахований в розпорядження (не перебував у розпорядженні) командира військової частини НОМЕР_2 , як про це безпідставно зазначено у наказі Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 11 серпня 2017 року № 78 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
5. Починаючи з 02.07.2016 року (дата звільнення позивача з посади військової частини НОМЕР_2 ) командир військової частини НОМЕР_2 у дійсності не був стосовно нього прямим начальником за службовим становищем та не мав повноважень на прийняття стосовно нього рішення про призначення службового розслідування, внаслідок чого матеріали цього службового розслідування не були законною підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення, оформленого наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 11 серпня 2017 року № 78.
6. В пункт 9 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.07.2016 №164 внесено завідомо неправдиві відомості щодо перебування позивача у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та здавання посади заступника командира батальйону управління по роботі з особовим складом.
7. Командиром військової частини НОМЕР_2 видано завідомо неправдивий офіційний документ, - наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 21.07.2016 №137 та внесено до його додатку завідомо неправдивих відомостей щодо перебування позивача у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
8. Після звільнення з посади 02.07.2016 року, у позивача не було жодних правових підстав виконувати службові обов`язки, оскільки наказами по особовому складу не зараховувався в розпорядження (не перебував у розпорядженні) жодної посадової особи Збройних Сил України, відповідно до вимог абзацу 19 пункту 116 Положення №1153/2008 та пункту 11.2 Інструкції №333.
9. Разом з тим позивач не вважався таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, відповідно абзацу 21 пункту 116 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
В зазначених листах не міститься жодної інформації, яка існувала на час прийняття рішення судом першої інстанції по справі №815/4872/17 та не була відома позивачу.
Стосовно твердження позивача про не визначення його правового становища, представник відповідача зазначає, що позивачу було відомо про наявність наказів командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 02.07.2016 №93 та від 13 лютого 2017 року № 17, які визначали правове становище позивача, які містяться в матеріалах справи, досліджувались судом, як докази та про обставини, які зазначені в наказах позивачу було достеменно відомо.
Стосовно повноважень командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України на накладення дисциплінарних стягнень представник відповідача зазначив, що станом на видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач мав військове звання старшого офіцерського складу «капітан 3 рангу», перебував у списках та виконував обов`язки у складі військової частини НОМЕР_2 , яка структурно входить до Військово-Морських Сил Збройних Сил України та підпорядковується командувачу Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Представник відповідача звернув увагу, що питання виконання функціональних обов`язків у військовій частині НОМЕР_2 досліджувалось під час розгляду адміністративної справи № 815/4134/17, та всі обставини щодо повноважень командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України були предметом розгляду адміністративної справи № 815/4872/17, та не можуть вважатись підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Таким чином, обґрунтування, вказані позивачем у заяві, свідчать про його фактичну незгоду з висновком судів першої, апеляційної та касаційної інстанції щодо відмови в задоволенні позову в цій справі.
Ухвалою від 21 грудня 2023 року клопотання позивача про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції задоволено. Призначено розгляд справи № 815/4872/17 в режимі відеоконференції в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області.
На судовому засіданні, яке відбулось 12 лютого 2024 року, ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування оригіналів та засвідченої копії витягу п. 4 параграфу 2 наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 23 березня 2015 року № 31; пункту 1 наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 02 липня 2016 року № 93, пункту 10 параграфу 3 наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 19.11.2016 року № 64, параграфу 1 та пункту 2 параграфу 2 наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 13 лютого 2017 року № 17, оскільки такі витяги наказів наявні у матеріалах справи.
На судовому засіданні 12 лютого 2024 року оголошено перерву до 15 лютого 2024 року.
Ухвалою від 13 лютого 2024 року клопотання позивача про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції задоволено. Призначено розгляд справи № 815/4872/17 в режимі відеоконференції в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області.
До суду 15 лютого 2024 року (документ сформований в системі Електронний суд 14 лютого 2024) від позивача надійшла заява про відвід судді Юхтенко Л.Р.
Ухвалою від 15 лютого 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Л.Р. Юхтенко, - відмовлено.
Через канцелярію суду 12.02.2024 року від позивача надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали, яка ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 15.02.2024 року приєднана до провадження у справі.
Також ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 15 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача щодо ідентифікації відповідача, та приєднано до матеріалів справи клопотання позивача про дослідження доказів по справі з наданням пояснень щодо застосування ст. 211 КАС України.
Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 15 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні усного клопотання позивача про допит свідка представника відповідача ОСОБА_2 , оскільки ним не надано згоду на допит його як свідка, щодо решт осіб клопотання залишено без розгляду у зв`язку з недотриманням вимог його оформлення, також відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи та підготовки клопотання про виклик свідків у письмовому вигляді, оскільки з наданих пояснень сторонами по справі з цього питання, не вбачається підстав у допиті цих осіб.
На судовому засіданні позивач у поясненнях підтримав подану заяву та наполягав на її задоволенні та прийняття рішення за нововиявленими обставинами.
Представник відповідача у поясненнях заперечував та просив відмовити у вимогах позивача в повному обсязі, рішення суду залишити в силі.
Представник третьої особи також заперечував проти задоволення заяви позивача.
Розглянувши подану заяву та відзив на заяву з боку відповідача, матеріали справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява не належить задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду (ч.2 ст. 361 КАС України).
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 361 КАС України).
В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані.
Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору. Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази. Зокрема, ними можуть бути скасування рішення або вироку суду, що мали преюдиційне значення під час прийняття рішення судом; факти, встановлені вироком суду, що набрав законної сили; завідомо неправдиві показання свідка в судовій справі; завідомо неправильний висновок експерта; фальшиві документи або речові докази тощо.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправним та скасування наказу від 11.08.2017 року № 78 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності",- залишено без змін.
Також, суд зазначає, що всі надані позивачем докази, які на думку позивача містять нововиявлені обставини, містяться в матеріалах справи, та оцінювались судом.
Аналізуючи наведені позивачем доводи та обставини, на які останній посилається як на нововиявлені обставини та заперечення відповідача, суд погоджується з думкою та доводами представника відповідача, що всі наведені позивачем доводи зводяться до переоцінки судом доказів вже досліджених при розгляді справи та ухваленні судових рішень у цій справі.
Суд звертає увагу, що нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність й обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення не можуть визнаватися нововиявленими.
Також суд зазначає, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.
Так, позивач посилається, що в ході розгляду справи № 815/4872/17 не було визначено його службове становище, що істотно вплинуло на з`ясування обставин у справі.
Однак, суд зазначає, що відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 815/4872/17 позовні вимоги позивача були обґрунтовані, у тому числі тим, що «…на дату видання оскаржуваного наказу службове становище позивача не було визначено, оскільки з жовтня 2016 року закінчився двомісячний термін перебування у розпорядженні, що установлений п. 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Таким чином, позивач вважає, що без посади та без службових обов`язків як похідними від посади він не міг виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та позивач систематично повідомляв про те, що з ним сталося».
Цим доводам позивача була надана відповідна правова оцінка у рішенні суду та такі доводи відхилені судом.
Також посилання позивача на те, що на день видання оскаржуваного наказу він не був зарахований в розпорядження (не перебував у розпорядженні) командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що не було встановлено судом під час розгляду справи, не є нововиявленими обставинами, оскільки належним чином засвідчена копія витягу з наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 02.07.2016 року № 93 (а.с. 17, т. 3) була досліджена судом в ході розгляду справі № 815/4872/17.
Звернення уваги позивача на застосування у наказі слова «вважати таким» не означає, що відповідне становище відсутнє, оскільки відповідно до тлумачного словника слово «вважати» означає визнаватися ким-, чим-небудь, якимсь, прирівнюватися до когось, чогось.
Отже вживання у наказі слова «вважати таким» означає, що позивач визнаний таким, що перебуває у розпорядженні командувача військово-Морських Сил Збройних Сил України, що й було встановлено судом в ході розгляду справі № 815/4872/17.
Також не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що він перебував/ не перебував у розпорядженні, але не був зарахований, а саме не було відповідного наказу про його зарахування у розпорядження, оскільки обставини щодо перебування позивача у розпорядженні командувача були встановлені судом, а по-друге, відмінності у виконанні обов`язків військовослужбовця та у реалізації повноважень командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України стосовно такого військовослужбовця, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та Дисциплінарним Статутом Збройних Сил України, не передбачено.
Так, відповідно до ст. 7. Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені врозділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» за своїми військовими званнями начальниками є:
військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини;
військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу;
майори, капітани 3 рангу, підполковники, капітани 2 рангу - для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу;
полковники, капітани 1 рангу, бригадні генерали, коммодори, генерал-майори, контр-адмірали, генерал-лейтенанти, віце-адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу;
генерали, адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.
Відповідно до Переліку посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами, який затверджено Указом Президента України від 21 березня 2002 року № 277/2002 штатно-посадова категорія командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України «адмірал».
Згідно з ст. 74 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України заступники Міністра оборони України, командувачі видів Збройних Сил України, командувач (начальник) військ (сил) Збройних Сил України, що не входять до складу видів Збройних Сил України, крім прав, якими наділено командувача військ оперативного командування, мають право понижувати у посаді офіцерів від заступників командирів полків, старших помічників командирів кораблів 1 рангу, відповідних їм і нижчих, а також позбавляти військового звання старших офіцерів у званні до майора (капітана 3 рангу) включно.
В ході судового розгляду справи було встановлено, що станом на видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач мав військове звання старшого офіцерського складу «капітан 3 рангу», перебував у списках та виконував обов`язки у складі військової частини НОМЕР_2 , яка структурно входить до Військово-Морських Сил Збройних Сил України та підпорядковується командувачу Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Тому, Командувач Військово-Морських Сил Збройних Сил України мав повноваження з накладення дисциплінарного стягнення на позивача.
З урахуванням вище встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що всі доводи позивача зводяться до намагання суд переоцінити докази у справі, та отримати нові докази стосовно обставин, які вже встановлені судом, що відповідно до ст. 361 КАС України не є нововиявленими обставинами, тому відсутні правові підстави для задоволення заяви заявника про перегляд рішення суду по справі № 815/4872/17 від 13.09.2021 року за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Стосовно клопотання позивача про постановлення окремої ухвали, в якій заявник просить: постановити окрему ухвалу відповідно статті 249 КАС України щодо осіб, що внесли в спірний наказ недостовірні відомості та які подавали та оформляли документи для видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що є службовим підробленням відповідно до статті 366 Кримінального кодексу України, та постановити окрему ухвалу щодо посадових осіб, які не здійснили контроль за виконанням Закону України «Про очищення влади», суд зазначає, таке.
На обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що посадовими особами внесено завідомо неправдиві відомості щодо службового становища, а саме перебування позивача у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 .
Щодо наявності підстав для постановлення окремої ухвали щодо осіб, які не здійснили контроль за виконанням Закону України «Про очищення влади» та приховали обставину застосування до позивача 02 липня 2016 року заборони протягом 10 років, відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про очищення влади», що є підставою для звільнення з військової служби, що є службовим підробленням відповідно до ст. 366 Кримінального кодексу України, позивач також зазначив, що військові службові особи вчинили службове підроблення вносячи в офіційні документи до звільнення з посади та наказ командувача № 93 завідомо неправдиві відомості щодо останньої посади «заступника командира батальйону управління по роботі з особовим складом 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
На судовому засіданні представники відповідача та третьої особи заперечували проти постановлення окремої ухвали з посиланням на відсутність ознак порушення закону, всі накази були предметом спору у судах, їх правомірність прийняття досліджувалась судом та ухвалені відповідні судові рішення.
Розглянувши клопотання позивача про постановлення ухвали, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для її задоволення, з огляду на таке.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Таким чином, суд може постановити окрему ухвалу в порядку ч. 1,2 ст. 249 КАС України якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.
Разом з цим, аналізуючи наведені позивачем у клопотанні доводи, суд доходить висновку, що ці доводи зводяться до переоцінки доказів у справі, у свою чергу в діях відповідача не вбачається порушень закону та підстав посадових осіб до відповідальності, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання позивача та підстав для постановлення окремих ухвал.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 256, 294, 295,297, 368, 369 КАС України, суд, -
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі № 815/4872/17, - залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки передбачені статтями 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано « 20» лютого 2024 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко