Справа № 206/5873/23
Суддя: Прінь І. П.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/5873/23
Провадження 2-а/206/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Прінь І.П., за участі секретаря Погребної А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Новомосковський районний відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

08.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2023 року головуючим суддею було обрано суддю Прінь І.П.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків.

26.12.2023 року ОСОБА_1 подав нову позовну заяву, змінивши відповідача і третю особу, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Новомосковський районний відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. А також усунув виявлені судом недоліки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22 листопада 2022 року відносно нього була складена постанова серія БАБ №183713 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. У постанові зазначено, що він, керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , 22.11.2023 року о 14-50 год в Дніпропетровській області, Солонянський р-н, траса Н08, 445 км, керував цим транспортним засобом , у якому був зачинений та загороджений аварійний вихід , та який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів, чим порушив п. 31.4.7 г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП. Він не погоджується з даною постановою, вважає, що вона винесена з порушенням чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно із пп.12 п.147 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ від 18.02.1997р. №176, водій автобуса зобов`язаний пройти перед виїздом на маршрут медичний огляд, забезпечити перевірку технічного стану і комплектності транспортного засобу.

Перед виїздом на маршрут ним було пройдено перевірку технічного стану і комплектності транспортного засобу, що підтверджується копією журналу механіка, у якому 22.11.2023 року здійснено запис під №28 про те, що транспортний засіб відповідає вимогам технічного стану та комплектності.

Відповідачем не складався Акт перевірки КТЗ на технічну несправність. У постанові не зазначено, яким чином інспектором здійснювалася перевірка транспортного засобу на відповідність вимогам експлуатаційної документації виробника КТЗ. Жодних доказів, які б підтверджували наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП, у постанові не наведено.

Позивач вказує на те, що дана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, вказує на те, що у відповідача не було законних підстав, визначених у статті 35 ЗУ «Про Національну поліцію» для зупинки транспортного засобу.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення виклику на офіційну електронну адресу. Судова повістка була доставлена до електронного кабінету 08.02.2024 року о 05-26 год. Причини неявки суду не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судом встановлено, що 22 листопада 2023 року поліцейським Новомосковського РВП ст.. сержантом Сербіненко В.В. відносно ОСОБА_1 була складена постанова серії БАБ №183713 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.121 КУпАП України. Як вбачається з копії постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , 22.11.2023 року о 14-50 год в Дніпропетровській області, Солонянський р-н, траса Н08, 445 км, керував цим транспортним засобом , у якому був зачинений та загороджений аварійний вихід та який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів, чим порушив п. 31.4.7 г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП. (а.с.24).

За приписами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАп доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів

Відповідно до частини 2 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З постанови БАБ №183713 встановлено, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 т.121 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом, у якому був зачинений та загороджений аварійний вихід та який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів, чим порушив п. 31.4.7 г)

Пунктом 31.4.7.г Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Дані про те, що аварійний вихід у транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 не працював, у постанові відсутні. Матеріали справи таких доказів також не містять.

В графі «до постанови додаються» не зазначено жодного доказу на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що з наданого відповідачем відеозапису не вбачається сукупності доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Таким чином, порушень п. 31.4.7г ПДР України з боку позивача по справі відповідачем належним чином не доведено.

Оскільки відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а тому суд прийшов до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії БАБ №183713 складена за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КУпАП, відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення має бути закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.6, 12, 19, 46, 77, 78, 90, 243, 245, 251, 252, 257, 268, 271, 280, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Новомосковський районний відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАБ №183713 від 22 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (), за рахунок бюджетних асигнувань цього органу, судовий збір на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) у розмірі 536,80 грн.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.П. Прінь