Справа № 725/9520/23
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/9520/23
Номер провадження 2-а/725/79/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся до суду з позовом до інспектора поліції Калінчук О.Л., Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та просив скасувати постанову ЕАС №7071491 від 29.05.2023 року, справу закрити, всі витрати пов`язані з судовим процесом покласти на відповідача, стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

В подальшому, ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.01.2024 року замінено відповідачів - інспектора поліції Калінчук О.Л. та Головне управління Національної поліції у Вінницькій області - на належного відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

У січні 2024 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про залишення вказаного позову без розгляду, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7071491 відносно позивача винесена 29.05.2023 року, натомість позивач звернувся до суду через систему "Електронний суд" в листопаді 2023 року, тобто через 5 місяців з моменту винесення постанови та будь які клопотання чи заяви з приводу поновлення пропущеного строку на оскарження постанови не подавав.

У своїх додаткових поясненнях позивач вказував, що відповідний процесуальний строк ним не пропущено, оскілки 09.06.2023 року він звертався зі скаргою на вказану постанову на підтвердження чого долучив квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС ГУНП у Вінницькій області.

З огляду на вказані вище обставини, ухвало Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08.02.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження, оскільки рішення відповідача у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийняте 29.05.2023 року, а позивач звернувся до суду з позовом 15.11.2023 року, при цьому у тексті позовної заяви відсутні відомості про те, коли позивач отримав копію оскаржуваної постанови, коли саме йому стало відомо про порушення його прав. Таким чином, десятиденний строк звернення до суду із позовом з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності минув та позивач не звертався до суду із мотивованим клопотанням про поновлення такого строку.

Вказаною ухвалою позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, з урахуванням положень ч. 1 ст. 123 КАС України та роз`яснено ч. 15 ст. 171 КАС України відповідно до якої якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На виконання вище вказаної ухвали позивач подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, а також заяву про усунення недоліків в яких посилався на наступні обставини.

Так, його діяльність полягає у постійних відрядженнях, зв`язку з чим він не завжди немає можливості скористатись мобільним чи інтернет зв`язком, а також звернутись до послуг адвоката, а тому, не погоджуючись із оскаржуваною постановою, він 12.06.2024 року звернувся із позовом про її оскарження, натомість з невідомих причин його позов потрапив в провадження окружного адміністративного суду, крім того вважає, що до спірних правовідносин також може бути застосовано положення ч. 4 ст. 122 КАС України.

Зазначав, що під час винесення оскаржуваної постанови йому не було надано можливість ознайомитися з протоколом та доказам, які підтверджують провину, а також скористатися послугами захисника, не було не роз`яснено права згідно ст.268 КУпАП та проігноровано його клопотання і заявлені відводи, не надано відповіді на електронну скаргу, при цьому він вважав, що вказана постанова може бути оскаржена протягом 15 діб.

Наведені обставини в їх сукупності вважає такими, що свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду, а тому звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Статтею 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ч. 3 вказаної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Окрім того, згідно ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

З системного аналізу вище вказаним вимог законодавства вбачається, що для звернення до суду із адміністративним позовом встановленні відповідні процесуальні строки.

Так, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7071491 відносно позивача винесена 29.05.2023 року та позивач звернувся до суду з даним позовом 15.11.2023 року, тобто поза межами встановленого.

З урахування обставин наведених позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та у заяві про усунення недоліків, слід зазначити наступне.

У тексті оскаржуваної постанови зазначено, що строк та порядок її оскарження передбачений ст. 289 КУпАП відповідно до якої скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З доданих до матеріалів справи позивачем доказів вбачається, що останній 12.06.2023 року звертався до суду з позовом до ГУНП у Вінницькій області та просив скасувати вище вказану постанову, вказаний позов був поданий ним через систему «Електронний суд» до Чернівецького окружного адміністративного суду, разом з тим, ухвалою вказаного суду від 15.06.2023 року адміністративну справу №600/3946/23-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - передати за підсудністю до Першотравневого районного суду м. Чернівці.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113382176 , https://reyestr.court.gov.ua/Review/113547178, https://reyestr.court.gov.ua/Review/116331442 ) вказана позовна заява ОСОБА_1 двічі була залишена Першотравневим районним судом м.Чернівці без руху (ухвали від 11.07.2023 року, від 11.09.2023 року), а в подальшому ухвалою від 19.09.2023 року повернута, оскільки позивачем не було усунуто недоліків.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Суд зазначає, що Держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Відповідно до правової позиції сформованої Верховним судом у постанові від 28.04.2020 року у справі №460/2864/18, повернення позовної заяви через недоліки в її оформленні не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Однак, вирішуючи питання про поважність наведених позивачем причин, суд має враховувати також і обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої позовної заяви, а також період часу, який сплинув з моменту коли особа дізналась про відповідне рішення суду. Невідкладне повторне подання належним чином оформленої позовної заяви після її повернення, свідчить про добросовісну поведінку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач повторно, після повернення попередньої позовної заяви, звернувся до суду лише 15.11.2023 року тобто майже через два місяці після повернення позову, при цьому доказів неможливості звернення до суду повторно, зокрема тривалі відрядження тощо, позивачем не надано.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Така правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 9901/405/19.

Так, позивачем не надано суду доказів перебування у тривалих відрядження, що перешкоджали своєчасному зверненню до суду з даним позовом, його посилання на вимоги ч. 4 ст. 122 КАС України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки останній не надав доказів досудового врегулювання спору, більше того, звертався до суду з позовом до неналежного відповідача, оскільки оспорювана постанова була винесена Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, натомість останній двічі звертався до суду з позовом про скасування вказаної постанови, оскаржуючи дії Головне управління Національної поліції у Вінницькій області. Також, враховуючи тривалий проміжок часу, який минув між поверненням попереднього позову та зверненням до суду з даним позовом, така підстава для поновлення строку звернення до суду з даним позовом не може вважатись поважною.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, та/або були пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.08.2020 у справі № 536/2248/17.

Разом з тим, як було встановлено судом, позивачем у заяві про поновлення строку та заяві про усунення недоліків не наведено належних та достатніх підстав, за наявності яких причини пропуску встановленого законом строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, можна визнати поважними.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні відповідної заяви слід відмовити.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на положення ч. 4 ст. 123 КАС України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 5, 118, 122, 123, 168, 169, 241, 242, 243, 248, 251, 286, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна