Справа № 120/14432/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

20 лютого 2024 р. Справа № 120/14432/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження заяву про залишення позовної заяви без розгляду в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не враховано вимоги абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошового забезпечення населення, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні і виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2019.

Ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.10.2023 до суду надійшла заява відповідача про залишення позову без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до Витягу із наказу Командира військової частини НОМЕР_2 №248 від 13.12.2019 позивача було виключено із списків особового складу частини 13.12.2019. Відповідач вважає, що при розрахунку при звільненні позивач мав побачити розмір суми при зарахуванні коштів на картковий рахунок, а також при отриманні грошового атестата мав змогу побачити виплачені види грошового забезпечення. Натомість з цим позовом позивач звернувся до суду лише 05.09.2023, тобто з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, що визначений ст. 233 КЗпП України.

При цьому, представник відповідача зазначає, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" № 2352-IX від 01.07.2022, а тому перебіг строку позовної давності у даному випадку слід обчислювати з дати вступу такого закону у силу (з 20.07.2022) та установлення нового порядку регулювання питання щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору.

27.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Визначаючись з приводу клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду, суд виходить з наступного.

Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України. Так, до 19.07.2022 частина друга вищезазначеної статті встановлювала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Водночас Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (набрав чинності 19.07.2022) частину другу статті 233 КЗпП України викладено у наступній редакції: "Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

В контексті спірних правовідносин, слід зазначити, що позивач звернувся до суду щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення в повному розмірі за період з 01.03.2018 по 13.12.2019 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 5, 6 п. 5 Порядку №1078.

Суд звертає увагу, що момент виникнення спірних правовідносин, частина другої статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

У свою чергу, відповідач посилається на приписи частини 2 статті 233 КЗпП України, в редакції Закону № 2352-ІХ, що, на переконання суду, є необґрунтованим, адже Закон № 2352-ІХ від 01.07.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (набрав чинності 19.07.2022) не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Відтак, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на те, що спірні правовідносини виникли до моменту внесення змін до положень статті 233 КЗпП України, суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.11.2023 у справі №160/5468/23, від 19.01.2023 по справі № 460/17052/21.

Отже, клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна