Справа № 307/507/24
Суддя: Ніточко В. В.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/507/24
Провадження № 2-а/307/6/24
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 лютого 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В.,

з участю секретаря судового засідання Заяць Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейський Біланич Андрій Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

І. Виклад позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейський Біланич Андрій Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №269549 від 27 листопада 2023 року, її притягнуто до адміністративної відповідальності, за те, що вона 27 листопада 2023 року, о 00 год.30 хв., в с. Біловарці, по вул. Біловарській, керувала транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , в якого не горіла лампа заднього габариту в темну пору, не пред`явила посвідчення водія та після зупинки не увімкнула аварійні вогні, чим порушила вимоги п.п.2.1. "а", 9.9. "б" та п.31.1. ПДР України, та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 та ст.125 КУпАП, та на неї накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Вважає дану постанову протиправною, необґрунтованою, необ`єктивною, упередженою і такою, що винесена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, виходячи з наступного.

Зазначає, що 27 листопада 2023 року у с.Біловарці Тячівського району, по вул.Біловарській, вона їхала на автомобілі ВАЗ-21099, оскільки відвозила додому свою односельчанку разом із її донькою. Також, разом з нею був її чотирнадцятирічний син. Ще не виїхавши на головну дорогу вона відчула, що двигун автомобіля працює з перервами, а потім перестав працювати і не заводився. Вона зупинила автомобіль на краю дороги, у другорядній вуличці, і вирішила закликати знайомого, який жив поблизу зупинки автомобіля, щоб він подивився та усунув несправність, а якщо це буде неможливо, то хотіла залишити автомобіль у його дворі. В цей час до її автомобіля під`їхав поліцейський автомобіль. Вона повернулася до свого автомобіля, і поліцейський запропонував надати йому документи, бо вона нібито вчинила ДТП і залишила місце події. Вона відповіла, що ніякої ДТП не скоювала, і тоді поліцейський їй повідомив, що причиною її зупинки було те, що на автомобілі не горіла лампа заднього габариту, на що вона відповіла, що ніякої зупинки автомобіля не було, оскільки вони під`їхали, коли її автомобіль стояв, і її не було за кермом, бо вона була у дворі у знайомого, який жив біля місця зупинки автомобіля. Вона повідомила поліцейського, що може пред`явити документи у застосунку "Дія", однак останній сказав, що самостійно перевірить її документи у своїй базі даних. Встановивши її особу поліцейський безпідставно став пропонувати їй пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Вважає, що дана вимога була незаконною, оскільки вона не керувала автомобілем і ніяких ознак сп`яніння у неї не було, оскільки вона не вживала спиртного. Після цього, працівники поліції пропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що вона погодилася, однак поліцейські не повезли її в медичний заклад. Її відпустили, і ніяких протоколів на неї на місці нескладали, а також не виносили постанови про вчинені нею правопорушення.

Про наявність оскаржуваної постанови серії БАД №269549 від 27 листопада 2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ст.125 та ч.1 ст.126 КУпАП вона довідалася лише тоді, коли знайомилася з адвокатом у Тячівському районному суді з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що відповідачем не задокументовано та не доведено належними та достовірними доказами як факту вчинення нею адміністративних правопорушень, так і розгляду за цими порушеннями справи на місці, у передбаченому законом порядку, роз`ясненнямїй будь-яких її прав і винесення постанови у її присутності, з врученнямїй копії постанови, щоб вона мала можливість оскаржити таку постанову.

Просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 269549 від 27 листопада 2023 року; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 269549 від 27 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ст.125 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім цього, подав заяву, в якій зазначив, що з оскаржуваною поставною позивач ознайомилася 06 лютого 2024 року в Тячівському районному суді Закарпатської області. Т акож, просив судові витрати по справі віднести на рахунок позивача.

Представник відповідача головного управління Національної поліції в Закарпатській областів судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім цього, представник відповідача подав заяву, в якій зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду, і просив залишити позов без розгляду.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №269549 від 27 листопада 2023 року, ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона 27 листопада 2023 року, о 00 год. 30 хв., в с. Біловарці, по вул. Біловарській, керувала транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , в якого не горіла лампа заднього габариту в темну пору, не пред`явила посвідчення водія та після зупинки не увімкнула аварійні вогні, чим порушила вимоги п.п.2.1. "а", 9.9. "б" та п.31.1. ПДР України, та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 та ст.125 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Із долученого відповідачем до справи відеозапису (в якому не зазначено та не озвучено дату та місце проведення відеозапису), який проведений поліцейським, відомо, що автомобіль ВАЗ 21099 припаркований на дорозі. ОСОБА_1 стоїть поряд з автомобілем та заперечує факт керування автомобілем, і зазначає, що він не заводиться. Також, ОСОБА_1 заперечує факт зупинки працівниками поліції її автомобіля. Працівники поліції пропонують пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння та пропонують пред`явити їм посвідчення водія. Також, поліцейський пропонує ОСОБА_1 включити габаритні вогні, і показує їй, що у автомобілі не горить лампа заднього габариту.

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ізп. 2.1. "а"ПДРУкраїни водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, згідно п.9.9. "б" ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар, а згідно п.31.1. ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, ст.125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121 - 128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, а ч.1 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу проадміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушенняу сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення ;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови серії БАД № 269549 від 27 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 , жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених поліцейським обставин, в постанові не міститься.

Також, у постанові серії БАД № 269549 від 27 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, хоча в судовому засіданні встановлено, що такий запис здійснювався поліцейським.

Крім цього, викладені в постанові серії БАД № 269549 від 27 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 обставини справи не відповідають обставинам, що наявні на відеозаписі події (в частині керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинки її працівниками поліції).

В оглянутому в судовому засіданні відеозаписі події, що долучений до відзиву відповідачем, відсутній факт керування автомобілем ОСОБА_1 , як і відсутній факт зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Також, із оглянутого відеозапису не можливо встановити, коли саме відбувалася подія, оскільки на відео не зазначено та ніким не озвучено дату та місце проведення відеозапису.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід звернути увагу на те, що як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, позивач вчинення правопорушення заперечує.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що було вчинене адміністративне правопорушення, однак не містить посилань на будь-які докази, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України. При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає, що постановою про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджується факт порушення позивачем вимог ПДР України, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251, 252, 280 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог ПДР України та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ст.125 та ч.1ст. 126 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ст.125 та ч.1ст. 126 КУпАП підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 про існування постанови серії БАД № 269549 від 27 листопада 2023 року дізналася 06 лютого 2024 рокув Тячівському районному суді при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідачем не подано доказів вручення чи отримання позивачем копії оскаржуваної постанови, тому позивачу слід поновити строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому суд вважає про наявність підстави для поновлення позивачу строку для оскарження даних постанов.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ст. ст. 7, 121, 126, 222, 245, 251, 252, 255, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2, 5-11, 13-15, 72-79, 90, 229, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовольнити.

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 269549 від 27 листопада 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. за порушення ч.1 ст.121, ст.125 та ч.1 ст.126 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ст.125 та ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхомподачі апеляційної скарги до восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 40108913.

Треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області, адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Нересенська, 1.

поліцейський Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Біланич Андрій Михайлович, адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Нересенська, 1.

Суддя Ніточко В.В.