Справа № 520/35923/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Рубан В.В.

20 лютого 2024 р.Справа № 520/35923/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Святець Олександра Миколайовича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Салтівського відділу держаної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Святень О.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ України № 9411362 від 11.01.2010 у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 накладене на підставі постанови про арешт майна боржника № 407 від 11 12.2009 року Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначає, що нещодавно позивач, що є власником квартири, дізнався про те, що на підставі виконавчого листа, виданого 22.12.2008 року Новоазовським районним судом Донецької області у кримінальній справі № 1-182/08, про стягнення з нього на користь держави 850 грн державний виконавець своєю постановою № 407 від 11.12.2009 року наклав арешт на належну позивачу квартиру. Закриваючи виконавче провадження, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, державний виконавець не скасував накладений арешт на майно позивача та не переконався в тому, що інформація про скасування арешту майна боржника внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження майна. Відповідно до інформаційної довідки від 07.12.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, - в реєстр за № 9411362 внесено обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника, яка прийнята Московським ВДВС ХМУЮ від 11.12.2009 року № 407. Представник позивача також вказує, що нормами КПК України не передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при примусовому виконання судових рішень, прийнятих у кримінальному провадженні, такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені у прядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року відмовлено у відкриті провадження в адміністративній справі з підстав, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Судове рішення вмотивовано тим, що з позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини стосуються права власності та користування нерухомим майном, що належить позивачу. Отже предметом спірних правовідносин є майнові права та інтереси позивача зобов`язального характеру. Позивач звертаючись до суду з даною позовною заявою мав намір лише вирішити питання про зняття арешту з нерухомого майна, таким чином, спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник позивача навів аргументи аналогічні по суті підставам адміністративного позову.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не наданий, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 320 КАС України слід скасувати, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Зі змісту позовних вимог представника позивача вбачається, що предметом цієї справи є оцінка правомірності бездіяльності відповідача щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця від 11.12.2009 року № 407 в межах виконавчого провадження № 11514357 по виконанню виконавчого листа, виданого 22.12.2008 року Новоазовським районним судом Донецької області у кримінальній справі № 1-182/08, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 850 грн.

Відповідно до статті 404 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції, що була чинною до 13.04.2012 року), вирок, що набрав законної сили, звертається до виконання судом, який постановив вирок, не пізніш як через три доби з дня набрання ним законної сили або повернення справи з апеляційної чи касаційної інстанції.

Суд разом із своїм розпорядженням про виконання обвинувального вироку надсилає копію вироку тому органу, на який покладено обов`язок виконати вирок.

У разі якщо вирок або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який надсилається на виконання органам державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною до 05.10.2016 року), - рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 74 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» унормовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, чинний КПК України передбачає можливість виконання судових рішень органами ДВС, однак не встановлює порядок оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень, прийнятих у кримінальному провадженні. Відсутнє і посилання на можливість такого оскарження за правилами ЦПК України.

Натомість, частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, з урахуванням того, що в КПК України не передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні судових рішень, прийнятих у кримінальному провадженні, такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені у порядку адміністративного судочинства.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22.01.2020 року у справі № 823/564/17, від 19.06.2019 року у справі № 383/493/18, від 27.03.2019 року у справі № 586/77/17, від 12.12.2018 року у справі № 757/61236/16-ц.

За наведеного, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з вказаною позовною заявою позивач звернувся до суду для захисту права власності та користування нерухомим майном, що належить йому, вважаючи такий висновок передчасним, оскільки судом першої інстанції не досліджено змісту позовних вимог ОСОБА_1 , а також питання про те, чи перебував на виконанні в Московському ВДВС м. Харкова ГУ ТУЮ у Харківській області виконавчий документ, що був виданий судом в порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, що набрав законної сили, та задовольняє вимоги апеляційної скарги.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справ, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи (п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України).

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Святець Олександра Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року про відмову у відкриті провадження скасувати.

Справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Святець Олександра Миколайовича до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити певні дії направити для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц