Справа № 160/26962/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
17.10.2023 (до відділення поштового зв`язку таку подано 11.10.2023 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якій позивач з урахуванням уточнених адміністративних позовів просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 період роботи з 1982 року до 1986 року в колгоспі Дружба, та з 15.09.2003 року до 05.10.2003 року в ПСП Павлик;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 період роботи з 1982 року до 1986 року в колгоспі Дружба, та з 15.09.2003 року до 05.10.2003 року в ПСП Павлик.
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій ПФУ щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 період роботи з 1982 року до 1986 року в колгоспі Дружба, та з 15.09.2003 року до 05.10.2003 року в ПСП Павлик.
09.01.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивуючи свою правову позицію, відповідач-2 зазначив наступне. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.04.2023 року звернулась до територіального управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до положень п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування документи позивача за принципом екстериторіальності розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для розгляду питання призначення пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 14.04.2023 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за відсутності необхідного страхового стажу роботи. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звертає увагу суду, що підставою звернення до суду та предметом спору в даній справі є: рішення від 14.04.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Відтак, відсутні правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити певні дії, оскільки заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядалася та не вчинялося будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача. Проживання позивача на території, яку обслуговує Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не може бути підставою для зобов`язання цього органу вчиняти певні дії, оскільки визначальним фактор є визначення органу яким саме було прийнято спірне рішення, що є предметом розгляду у цій справі та стало підставою для звернення з позовом до суду. Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області страховий стаж позивача становить 9 років 11 місяців 25 днів, що недостатньо для призначення пенсії. Відповідно абзацу другому ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсію та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Отже, органи Пенсійного фонду наділені виключними повноваженнями щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій.
Відповідач-1, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2023 року зазначена вище справа розподілена та 12.10.2023 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року означено позовну заяву було залишено без руху та надано було позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: позовної заяви та її копіями, відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України відносно кожного відповідача (визначитися із суб`єктивним складом відповідачів).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 23.10.2023 року. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду: позовної заяви та її копіями, відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України відносно кожного відповідача (визначитися із суб`єктивним складом відповідачів).
У встановлений ухвалою суду від 23.10.2023 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року прийнято до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, та відкрити провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до суду у строк до 22.12.2023 року: засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію пенсійної справи відносно ОСОБА_1 .
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 60 років, 06.04.2023 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
Вважаючи такі дії відповідачів протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Вказане право деталізоване у Законах України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон №1788-XII) та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (також Закон №1058-IV).
Частина 1 статті 44 Закону № 1058-IV передбачає те, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Пунктом 4.3 Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт).
Пунктом 4.2 Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно пункту 4.7 Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Отже, законодавством передбачено спеціальний порядок призначення (перерахунок) пенсій, який є обов`язковим та передбачає дві складові, а саме: звернення особи з відповідною заявою про призначення (перерахунок) пенсії та прийняття органами ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду вказаної заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач із заявою про призначення пенсії за віком звернулась у встановленому законом порядку, що не заперечується відповідачами.
Так, щодо спірного періоду роботи з 1982 року до 1986 року в колгоспі Дружба, та з 15.09.2003 року до 05.10.2003 року в ПСП Павлик, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (частина перша та друга статті 7 Закону №1788-ХІІ).
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку).
Наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року, положення якої кореспондуються із чинною на час моєї праці Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Госкомтруда СССР від 20 липня 1974 року №162.
Відповідно до пункту і Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Так, підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 , в період з 1982 року по 1984 рік так стало те, шо в архівних довідках по батькові не зазначено, в 1985 році скорочено «Ф», в 1986 році по батькові ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , що не відповідає паспортним даним, та період роботи з 15.09.2003 року по 05.10.2003 року оскільки в записах трудової книжки відсутні посада та підпис відповідальної особи при звільненні з роботи.
Так, пунктами 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року№ 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п. 2.2 далі Інструкції № 58, заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
Отже, з вище наведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 виписаної на ім`я ОСОБА_1 на сторінках 6-7 зроблено 1 запис про те, що 28.10,1982 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу в колгоспі «Дружба» на посаду свинарки, 2 запис зроблено, що 01.01.1987 року ОСОБА_1 продовжує роботу телятницею, 3 запис зроблено, що 28.09.2000 року ОСОБА_1 звільнена за власним бажанням, 4 запис зроблено, що 01.12.2000 року, П`ятихатським районним центром зайнятості розпочато виплату допомоги по безробіттю. На сторінках 6-7 зроблено 5 запис, що 25.11.2001 припинено виплату допомоги по безробіттю, 6 запис зроблено, що 15.09.2003 року прийнята на роботу реалізатором, 6 запис зроблено, що 05.10.2003 року звільнена по закінченню роботи.
Також на сторінках трудової книжки з 18 до 19 зазначено кількість відпрацювання вихододнів ОСОБА_1 за період з 1982 року до 1995 року.
Всі записи зроблені у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, та підписом посадової особи, тобто здійснені відповідно до Інструкції.
З наведеного витікає, що на сторінках 6-7 трудової книжки серії НОМЕР_2 мається запис про роботу ОСОБА_1 в колгоспі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в період з 28.10.1982 р. до 28.09.2000р., та на сторінках 18 до 21 зазначено кількість відпрацьованих вихододнів ОСОБА_1 в колгоспі «Дружба» за період з 1982р. до 1995 року.
Також з наведеного встановлено, що на сторінках 8-9 трудової книжки серії НОМЕР_2 мається запис про роботу ОСОБА_1 на посаді реалізатора в ПСП «Павлик» з зазначенням дати прийняття на роботу та дати звільнення з роботи, номера наказів з датами та завірені печаткою підприємства, що також підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, відповідно до яких ПСП «Павлик» має державну реєстрацію податковий номер.
В свою чергу, ОСОБА_1 для забезпечення свого права на пенсію за віком в підтвердження записів у трудовій книжці надала відповідачу архівні довідки:
- №2 від 03.01.2022 року де зазначено що в книгах обліку оплати пращ колгоспу «Дружба», з лютого 1993 року КСП «Дружба», з квітня 2000 року ПСП «Шанс» значиться ОСОБА_10 ім`я ОСОБА_11 по батькові в 1982 - 1984 роках не вказано, в 1985 році Ф, в 1986 році ОСОБА_12 (так у документах) і її відпрацьовані людино-дні в період з 1982 року до 1986 року.
- №3 від 03.01.2022 року де зазначено що в книгах обліку оплати праці колгоспу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з лютого 1993 року КСП «Дружба», з квітня 2000 року ПСП «Шанс» значиться ОСОБА_10 ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_13 по батькові ОСОБА_4 , ОСОБА_7 (так у документах) і її відпрацьовані людино-дні в період з 1987 року до 1991 року.
- №4 від 03.01.2022 року де зазначено що в книгах обліку оплати праці колгоспу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з лютого 1993 року КСП «Дружба», з квітня 2000 року ПСП «Шанс» значиться ОСОБА_10 ім`я ОСОБА_11 по батькові ОСОБА_7 , ОСОБА_14 (так у документах) і її відпрацьовані дні в період з 1992 року до 1995 року.
Таким чином відомості в архівних довідках №2, №3, №4 від 03.01.2022 року повністю співпадають з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 на сторінках 18-19, достовірність якої не ставиться під сумнів відповідачем.
Так, №5 від 03.01.2022 року де зазначено що в книгах обліку оплати праці колгоспу «Дружба», з лютого 1993 року КСП «Дружба», з квітня 2000 року ПСП «Шанс» значиться ОСОБА_10 ім`я ОСОБА_11 по батькові в 1982 - 1984 роках не вказано, в 1985 році Ф, в 1986 році ОСОБА_12 (так у документах) і її заробітна плата в період з 1982 року до 1986 року;
- №6 від 03.01.2022 року де зазначено що в книгах обліку оплати праці колгоспу «Дружба», з лютого 1993 року КСП «Дружба», з квітня 2000 року ПСП «Шанс» значиться ОСОБА_10 ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_13 по батькові ОСОБА_4 , ОСОБА_7 (так у документах) і її заробітна плата в період з 1987 року до 1991 року.
- №7 від 03.01,2022 року де зазначено що в книгах обліку оплати праці колгоспу «Дружба», з лютого 1993 року КСП «Дружба», з квітня 2000 року ПСП «Шанс» значиться ОСОБА_10 ім`я ОСОБА_11 по батькові ОСОБА_7 , ОСОБА_14 (так у документах) і її заробітна плата в період з 1992 року до 1995 року.
Таким чином відомості в архівних довідках №5, №6, №7 від 03.01.2022 року повністю співпадають з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 на сторінках 6-7, достовірність якої не ставиться під сумнів відповідачем.
Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 вживались всі можливі дії для підтвердження спірного періоду в досудовому порядку.
Водночас, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Відповідачем не взято до уваги, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення його трудової книжки.
Натомість жодних посилань не підтвердження періоду роботи ОСОБА_1 з 1982 року до 1986 року в колгоспі «Дружба», та з 15.09.2003 року до 05.10.2003 року в ПСП «Павлик», документами Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не висуває.
Згідно з п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Водночас, право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від дотримання відповідальною особою Інструкції про порядок ведення трудових книжок та належне зберігання архівної документації, оскільки трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Натомість, згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Тобто пенсійний орган, у випадку виявлення помилок, або неточностей у заповненні трудової книжки, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.
Згідно із ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право, зокрема:
- отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;
- проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх-праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати;
- вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання;
- порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
- у разі виявлення порушень порядку, використання коштів Пенсійного фонду звергатися в установленому законом порядку до контролюючих та правоохоронних органів.
Тобто, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області маючи цілу низку повноважень, жодних дій спрямованих на дотримання Конституційного права на пенсію ОСОБА_1 не вчинило, поклавши весь тягар відповідальності на неї.
Таким чином, періоди роботи з 1982 року до 1986 року в колгоспі Дружба, та з 15.09.2003 року до 05.10.2003 року в ПСП Павлик мають бути зараховані до страхового стажу, оскільки підтверджується даними трудової книжки.
Відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-2 зарахувати позивачу до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком періоду роботи періоди роботи з 1982 року до 1986 року в колгоспі Дружба, та з 15.09.2003 року до 05.10.2003 року в ПСП Павлик, та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах від 06.04.2023 року.
Обираючи такий спосіб захисту порушених прав позивача, суд керується тим, що статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. При цьому позивач подавав обидві заяви та документи про призначення пенсії саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і саме це управління не прийняло до уваги надані позивачем документи, що підтверджують пільговий стаж позивача, також при призначенні пенсії позивач буде перебувати на обліку в даному управлінні, яке в подальшому буде нараховувати та виплачувати йому пенсію.
Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повинно відповідати за цими вимогами.
Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн.
Отже, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, протиправним рішенням якого безпосередньо порушено права позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 06.04.2023 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком періоду роботи періоди роботи з 1982 року до 1986 року в колгоспі Дружба, та з 15.09.2003 року до 05.10.2003 року в ПСП Павлик.
В решті заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник