Справа № 360/1356/23
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1356/23

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Свергун І.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2023 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 та з 01.06.2023 по 22.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 та з 01.06.2023 по 22.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , при цьому в період з 24.02.2022 по 11.03.2022, з 01.05.2022 по 20.09.2022, з 15.10.2022 по 22.12.2022, з 03.02.2023 по 22.06.2023 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в Донецькій області, що підтверджується довідкою від 22.06.2023 № 7080.

Відтак, позивач набув право на отримання за вказаний період додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022.

При цьому за період з 01.05.2023 по 22.06.2023 додаткова грошова винагорода в розрахунку до 100 000 грн не виплачувалась.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 15.11.2023 відкрито провадження у справі, визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 09.01.2024 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

22.01.2024 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого останній послався на таке.

Відповідно до п. 3 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок) підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); - рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Тобто, вищезгадані документи за сукупністю дають право на виплату додаткової винагороди передбаченою Постановою КМУ № 168.

Відповідно до п. 9 Розділу XXXIV Порядку виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини.

У відповідача відсутні підтверджуючі документи виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у спірний період, а тому відсутні підстави для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168.

Згідно довідки ФЕС позивачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення у повному розмірі згідно діючого законодавства.

Надана копія довідки суду не є належним та допустимим доказом для підтвердження позовних вимог.

Законодавством визначений чіткий перелік документів для підтвердження безпосередньо участі у бойових діях.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.01.2024 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями паспорту громадянина України, картки платника податків.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 68 від 04.03.2020 вважати таким, що зарахований до списків особового складу військової частини, солдат ОСОБА_1 , призначений наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 21.02.2020 № 19-РС на посаду водія-санітара евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 , який прибув з військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_2 , з 04 березня 2020 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, вважати таким, що з 04 березня 2020 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 04.12.2020 позивач є учасником бойових дій.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 172 від 21.06.2023 вважати таким, що виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , водій автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 105-РС від 21.05.2023 у відставку за підпунктом а (у зв`язку із з досягненням граничного віку перебування на військовій службі) і вважати, що справи та посаду здав та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 21 червня 2023 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. З продовольчого забезпечення виключити з 22 червня 2023 року.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.06.2023 №7080 ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 11.03.2022, з 01.05.2022 по 20.09.2022, з 15.10.2022 по 22.12.2022, з 03.02.2023 по теперішній час брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в Донецькій області.

Відповідно до довідки № 1/40 від 11.01.2024, яка видана відповідачем, позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 04.03.2020 по 21.06.2023. В червні 2023 року зараховано на картковий рахунок ОщадБанку: 21605,33 грн - грошове забезпечення за травень 2023 року; 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за травень 2023 року (за 31 добу з розрахунку 30 000 грн) згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2023 № 4474; 15123,74 грн - грошове забезпечення за червень 2023 року; 66976,54 грн - грошова компенсація за 23 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, грошова компенсація за 30 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошова компенсація за 56 діб невикористаної додаткової відпустки за 2020, 2021, 2022, 2023 роки. Виплата додаткової винагороди під час дії воєнного стану згідно ПКМУ від 28.02.2022 №168 за червень 2023 року не здійснювалась, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2023 №172 (премію за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не виплачувати (не перебував у районах забезпечення вищезазначених заходів у червні 2023 року).

28.07.2023 представник позивача звернувся до відповідача з заявою, в якій, зокрема, просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі за травень 2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбачену Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р, з урахуванням фактично виплачених сум.

У відповідь на вказану заяву відповідач листом від 08.08.2023 № 1/889 повідомив, що:

в березні 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 21605,33 грн - грошове забезпечення за лютий 2023 року; 13719,64 грн - додаткова грошова винагорода за 13 діб лютого 2023 року з розрахунку 30 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 №1409; 52 767,86 грн - додаткова грошова винагорода за 15 діб лютого 2023 року з розрахунку 100 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 № 1409;

в квітні 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 21 605,33 грн - грошове забезпечення за березень 2023 року; 98500,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу березня 2023 року з розрахунку 100 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2023 № 2602; 21605,33 грн - грошова допомога для оздоровлення за 2023 рік;

в травні 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 20272,04 грн - грошове забезпечення за квітень 2023 року; 100329,02 грн - додаткова грошова винагорода за 30 діб квітня 2023 року з розрахунку 100 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2023 № 3766;

в червні 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 21605,33 грн - грошове забезпечення за травень 2023 року; 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу травня 2023 року з розрахунку 30 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2023 №4474; 15123,74 грн - грошове забезпечення за червень 2023 року; 66976,54 грн - грошова компенсація невикористаної відпустки.

Також листом від 28.09.2023 № 10484 відповідач повідомив представника позивача, що питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, боновим наказом (бойовим розпорядженням). Щодо довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 від 22.06.2023 № 7080 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, де вказані періоди з 24.02.2022 по 11.03.2022, з 01.05.2022 по 20.09.2022, з 15.10.2022 по 22.12.2022, з 03.02.2023 по теперішній час, то вказана довідка не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах, яка складається з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168. Зазначена довідка не відповідає зразку, встановленому додатками до Рішення № 248/1298 та до Окремого доручення № 912/а/29, а метою її надання є встановлення статусу учасника бойових дій особі, яка приймала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, про що прямо вказано у цій довідці. ОСОБА_1 були здійснені виплати в повному обсязі згідно чинного законодавства.

Вважаючи, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо виплати додаткової винагороди до 100000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення цього спору, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наступними Указами Президента України, від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX; від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX; від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ; від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX; від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX; від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX; від 01.05.2023 № 254/23, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX, від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ, від 05.02.2024 № 50/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3565-ІХ воєнний стан продовжений.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), яка набрала чинності 28.02.2022 та застосовується з 24.02.2022.

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого пункту 1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 43, яка застосовувалася в період з 21 січня 2023 року по 10 серпня 2023 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

25 січня 2023 року Міністерством оборони України внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджені Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, який набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 лютого 2023 року, пунктом 2 Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, Порядок доповнено новим розділом:

На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

30 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткненню на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконання бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження),

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 17 Порядку № 260 визначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Згідно із абз. 3 п. 3 рішення (телеграми) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Відповідно до пункту 1 окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 (далі - окреме доручення № 912/з/29, яке почало діяти з 01.06.2022) застосовувався такий порядок та умови виплати додаткової винагороди:

"1. Під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях… слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;".

Пунктом 3 окремого доручення №912/з/29 встановлено, що документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій;

рапорт командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Абзац 1-3 пункту 4 окремого доручення № 912/з/29 доручено керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною у додатку №2 до цього доручення.

У підставах надання довідок про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях є: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій та рапорт командира підрозділу.

Так, за змістом відповідних рішень Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 та від 23.06.2022 № 912/з/29 та пунктів 1, 5 розділу XVI Порядку № 260 простежується аналогія закону, яка полягає в тому, що виплата премії та додаткової винагороди здійснюється на підставі відповідного наказу командира частини, в якому зазначається конкретний перелік військовослужбовців, які набули право на дані виплати, з врахуванням дотримання даними військовослужбовцями норм чинного законодавства та належного виконання ними покладених на них обов`язків.

Враховуючи зазначені норми законодавства, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2020 № 68 позивача зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення військової частини.

З відповіді відповідача від 08.08.2023 № 1/889 встановлено, що за лютий, березень, квітень 2023 року позивачу здійснена виплата збільшеної додаткової винагороди (Постанова №168), тобто до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що не заперечується позивачем.

За травень 2023 року позивачем отримано додаткову винагороду з розрахунку 30000 грн на місяць, що підтверджується довідкою відповідача від 11.01.2024 № 1/40.

Також відповідно до відомостей, які містяться в довідці відповідача від 11.01.2024 № 1/40, виплата додаткової винагороди під час дії воєнного стану згідно ПКМУ від 28.02.2022 № 168 за червень 2023 року не здійснювалась, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2023 № 172 (премію за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не виплачувати (не перебував у районах забезпечення вищезазначених заходів у червні 2023 року).

Матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б слугували підставою для виплати позивачу у травні та червні 2023 року збільшеної до 100000 грн грошової допомоги (такі як бойові накази, журнали бойових дій, рапорт командира підрозділу та довідка командира військової частини за формою, додатку № 1 до цього Окремого доручення).

При цьому відповідачем повідомлено, що у Військової частини НОМЕР_1 відсутні бойові накази (бойові розпорядження); журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкові, позатермінові, термінові); рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, які б давали підстави для перерахунку позивачу додаткової грошової винагороди згідно Постанови КМУ №168 з розрахунку 100 000 грн за травень та червень 2023 року.

Довідка військової частини НОМЕР_1 від 22.06.2023 №7080 про те, що ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 11.03.2022, з 01.05.2022 по 20.09.2022, з 15.10.2022 по 22.12.2022, з 03.02.2023 по теперішній час брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, містить тільки узагальнену інформацію та не є підставою для нарахування збільшеної додаткової винагороди згідно Постанови № 168.

Тобто надана позивачем довідка не містить у собі обов`язкової сукупності даних, а саме посилання на бойовий наказ, запис журналу бойових дій, рапорт начальника підрозділу. Позивачем такі твердження не спростовані.

Відповідно до частини другої статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зважаючи, що в Порядку № 260 наведено перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), до яких такий вид документа як довідка не віднесений, суд дійшов висновку, що довідка відповідача від 22.06.2023 №7080 не є допустимим доказом участі позивача з 01.05.2023 по 22.06.2023 у бойових діях або виконання відповідних завдань, що дають право на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди.

Суду не надано будь-яких інших доказів наявності у позивача права на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 01.05.2023 по 22.06.2023.

Саме лише перебування позивача на території вказаних населених пунктів у зазначені періоди не є підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; разом із цим частиною 1 цієї ж статті передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених у статті 78 цього Кодексу.

Отже, позивач повинен довести існування обставин, на які він посилається у позові на підтвердження своїх позовних вимог (обставин його участі у бойових діях чи безпосередньої та особистої участі у заходах з оборони, відсічі і стримування збройної агресії), а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен довести правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах у випадку встановлення таких обставин.

Такий висновок суду узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 червня 2020 року по справі № 520/2261/19, де Суд вказав, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача, суб`єкта владних повноважень, довести правомірність рішення, дій чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Додаткові докази на підтвердження участі позивача у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у періоди з 01.05.2023 по 31.05.2023 та з 01.06.2023 по 22.06.2023 суду не надані.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи участі позивача у бойових діях або у забезпеченні здійснення відповідних заходів у зазначені вище періоди часу.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 та з 01.06.2023 по 22.06.2023 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун