Справа № 260/3461/23
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 січня 2024 року м. Ужгород № 260/3461/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, яким просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо: - не врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи в: Алябьевському ліспромгоспі з 05.12.1983 року по 01.12.1984 року; Первомайському ліспромгоспі з 30.05.1989 року по 23.06.1989 року та з 30.11.1989 року по 31.01.1990 року; в Пасажирському вагонному депо Москва - Київська московського філіалу АО ФПК з 01.01 2004 року по 29.02.2016 року; - не врахування заробітної плати ОСОБА_1 , нарахованої йому за період з 01.01.2004 року по 29.12.2016 року Пасажирським вагонним депо Москва - Київська московського філіалу АО ФПК при розгляді заяви від 24.11.2022 року про призначення з 17.11.2022 року пенсії по віку;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди його роботи в Алябьевському ліспромгоспі з 05.12.1983 року по 01.12.1984 року; Первомайському ліспромгоспі з 30.05.1989 року по 23.06.1989 року та з 30.11.1989 року по 31.01.1990 року; в Пасажирському вагонному депо Москва - Київська московського філіалу АО ФПК з 01.01.2004 року по 29.02.2016 року і здійснити призначення та виплату пенсії по віку ОСОБА_1 з 17.11.2022 року - дати виникнення права на пенсію по віку, з врахуванням даного стажу роботи та заробітної плати за період з 01.01.2004 року по 29.12.2016 року згідно довідок від 10.03.2016 року № 330, 331, 332, 333 виданих Пасажирським вагонним депо Москва - Київська московського філіалу ДО ФПК.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року адміністративний позов було задоволено частково, визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 41 від 01.12.2022 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.12.1983 по 01.02.1984, з 30.05.1989 по 23.06.1989, з 30.11.1989 по 31.01.1990; період з 05.05.1987 по 18.11.1987, з 11.07.1990 по 25.10.1990 та період з 01.01.2004 по 29.02.2016 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.12.1983 року, вкладиша в трудову книжку НОМЕР_2 від 19.03.2010, трудової книжки НОМЕР_3 від 01.12.2003 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 17.11.2022 року.

В подальшому, представник позивача звернувся до суду із заявою в якій просить ухвалити додаткове судове рішення, оскільки судом не вирішено позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити призначення та виплату пенсії по віку ОСОБА_2 із врахуванням заробітної плати за весь період роботи позивача з 01.01.2004 року по 29.02.2016 року в Пасажирському вагонному депо москва - Київська московського філіалу АО «ФПК» згідно довідок від 10.03.2016 року №330, 331, 332, 333 виданих вказаним підприємством.

Представник позивача зазначив, що судом були дослідженні зазначені докази, однак рішення в цій частині винесено не було.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.252 КАС України суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд зазначає, що під час розгляду даної справи, при винесенні рішення судом не було вирішено питання щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити призначення та виплату пенсії по віку ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати за період з 01.01.2004 року по 29.12.2016 року згідно довідок від 10.03.2016 року № 330, 331, 332, 333 виданих Пасажирським вагонним депо Москва - Київська московського філіалу ДО ФПК, відтак наявні підстави для винесення додаткового судового рішення згідно ст.252 КАС України.

Права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 чт.10 Закону України "Про зайнятість населення").

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди від 14.01.1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Зі змісту наведених положень Угоди від 14.01.1993 року суд дійшов висновку, що її положення розповсюджуються також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних і з їх перерахунком. Наведене також підтверджує, що діюче в Україні пенсійне законодавство визначає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території Російської Федерації або на підприємстві зареєстрованому на території Російської Федерації після 13 березня 1992 року, то цей стаж має враховуватися на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески можуть сплачуватися в Російській Федерації. Тобто існує гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Таким чином, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права особи на пенсію та при її обчисленні.

Статтею 4 частиною 2 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року №290/95-ВР, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Отже, обчислення стажу роботи позивача, зокрема з 01 січня 2004 року по 29 лютого 2016 року у пасажирському вагонному депо Москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" (Російська Федерація) здійснюється згідно з законодавством Російської Федерації, на території якої у спірний період відбувалась трудова діяльність позивача.

Судом встановлено, що згідно трудових книжок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 починаючи з 01 березня 1991 року у позивача є записи, а саме, дата про прийом на роботу та звільнення з роботи, відповідні номери наказів, назва організації є чіткими, відомості завірені підписом посадової особи та печаткою, то суд вважає їх прийнятними, що дає право на зарахування позивачу спірних періодів її роботи.

Аналогічні відомості містяться в архівній довідці №ЛВЧДН 50/42 від 18 березня 2016 року.

Довідками від 10 березня 2016 року № 328, 329, 330, 331, 332, 333, виданими Пасажирським вагонним депо Москва-Київська московського філіалу АО "ФПК" підтверджується нарахування позивачу заробітної плати, зокрема за спірний період.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію за віком відповідачем повинен був бути врахований трудовий стаж, набутий ним на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, в тому числі на території Російської Федерації.

Те, що за іноземних осіб, які працювали на території Російської Федерації, страхові внески за них роботодавцями не вносились в силу вимог чинного на відповідній території законодавства чи з інших підстав, не може бути підставою для не зарахування вказаних періодів роботи до загального трудового стажу особи.

Доказів, які б свідчили про недостовірність вищевказаних записів у трудовій книжці, відповідачем суду не надано. При цьому, відповідачем не заперечується їх достовірність, а в своїх аргументах відповідач посилається саме на відсутність інформації про сплату страхових внесків.

При цьому суд наголошує, що записи спірного періоду роботи позивача з 01 січня 2004 року по 29 лютого 2016 року оформлені у трудових книжках відповідно до вимог чинного на момент внесення записів законодавства, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять. Відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про роботу позивача.

Крім того, невиконання страхувальником обов`язку зі сплати страхових внесків не може позбавляти особу соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, адже суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту населення.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі №688/947/17, у яких зроблено висновок, що несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 01 січня 2004 року по 04 грудня 2020 року у зв`язку з несплатою страхових внесків і, як наслідок, протиправно не взяв до уваги при розрахунку розміру пенсії заробітну плату, отриману позивачем за вказаний період.

Таким чином, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області врахувати заробітну плату за період з 01.01.2004 року по 29.12.2016 року згідно довідок від 10.03.2016 року № 330, 331, 332, 333 виданих Пасажирським вагонним депо Москва - Київська Московського філіалу АО ФПК під час призначення ОСОБА_1 пенсію за віком з 17.11.2022 року.

Відтак подана заява про ухвалення додаткового судового рішення є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області під час призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 17.11.2022 року врахувати заробітну плату за період з 01.01.2004 року по 29.12.2016 року згідно довідок від 10.03.2016 року №330, 331, 332, 333 виданих Пасажирським вагонним депо Москва - Київська Московського філіалу АО "ФПК".

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк