Справа № 156/58/24
Суддя: Федечко М. О.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/58/24
Провадження № 2-а/156/2/24
Рядок статзвіту № 140
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2024 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Федечко М. О.

з участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в сел. Іваничі адміністративну справу № 156/58/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Білецька Інна Миколаївна до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови серії ЕНА № 1198776 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.01.2024 року,

учасники процесу:

позивач: - ОСОБА_1 ,

представник позивача Білецька І. М.,

представник відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області - не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Зміст спору

15.01.2024 року ОСОБА_1 через свого представника Білецьку І. М. звернувся в суд з позовом до УПП у Волинській області про скасування постанови серії ЕНА № 1198776 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.01.2024 року.

В обґрунтування вимог ствердив, що 06 січня 2024 року поліцейським 1 роти 2 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком С. І. було винесено постанову ЕНА № 1198776 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1190,00 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 06.01.2024 року о 16 год. 55 хв. на автодорозі М 07 Київ-Ковель-Ягодин 488 км., керуючи ТЗ DAF XF 105.460 НОМЕР_1 , рухався з забрудненим, таким, що не можна розпізнати з відстані 20 м. та неосвітленим, державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимогу п. 2.9 в. ПДР, а саме: керування водієм ТЗ з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Ствердив, що дійсно 06.01.2024 року він керував транспортним засобом, який за типом класифікується як вантажний-спеціалізований сідловий тягач-Е DAF XF 105.340, НОМЕР_1 однак, Правил дорожнього руху, зокрема, вимогу п. 2.9 в. ПДР - не порушував. Рухався транспортним засобом з освітленими задніми номерними знаками. Через несприятливі погодні умови, оскільки в цей день ішов дощ з мокрими снігом, на транспортному засобі було застосовано додаткове освітлення габаритними вогнями. На зазначеній в оскаржуваній постанові ділянці автодороги був зупинений працівником поліції, причиною зупинки поліцейський зазначив переобладнання транспортного засобу, а саме: встановлення додаткових габаритних вогнів, пізніше неможливість розпізнати з відстані 20 метрів номерних знаків в темну пору доби.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові не зазначено, який саме задній номерний знак був з порушенням ПДР України, оскільки за транспортним засобом був розташований спеціалізований напівпричіп марки «BODEX» д.н.з. НОМЕР_2 . Крім того, при наявності напівпричепа розгледіти задні номерні знаки на сідловому тягачі-Е DAF XF 105. 340 не має можливості. Позивач, як водій, не в змозі контролювати справність габаритних вогнів під час руху. Поліцейським також не враховано п. 31.5 ПДР (у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту), також не надано доказів правопорушення, де видно, що задній номерний знак автомобіля не освітлений чи забруднений під час руху в темну пору доби.

На заперечення позивача, поліцейський без будь-якої підготовки до розгляду справи пішов до приміщення, де поводив себе з позиції представника владної структури, вимагаючи суто виконання його вказівок та вимоги надання відповіді на його питання без можливості отримання правової допомоги адвоката та задоволення клопотань ОСОБА_1 . Після, майже, години спілкування була складена постанова серії ЕНА № 1198776 від 06.01.2024 року та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1190,00 грн.

Стверджує, що всупереч вимогам ст. 268 КУпАП при розгляді справи поліцейським не було роз`яснено прав ОСОБА_1 . У клопотанні останнього про надання можливості скористатись юридичною допомогою адвоката, позивачу було відмовлено. Так, позивач ОСОБА_1 просив співробітника поліції надати йому можливість скористатись правничою допомогою адвоката, однак був змушений підкорятись силі наказу співробітника поліції, оскільки поліцейський вказав: «адвокат мені ніякої ролі не грає, оскільки я фіксую дане правопорушення…..в даній справі адвокат ніякої ролі не зіграє…..», поліцейський жодним чином не вмотивував таку відмову особі в користуванні послугами адвоката. Такими діями співробітників поліції, було порушено право ОСОБА_1 на правову допомогу.

Як стверджує позивач, поліцейський 1 роти 2 батальйону м. Ковель УПП у Волинській області Сорочук С.І. при винесенні вказаної постанови грубо порушив правовий механізм забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1198776 від 06.01.2024 року, винесену поліцейським 1 роти 2 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком С. І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом цієї справи.

Відповідач (представник відповідача) скористався своїм правом та надав суду відзив на позовну заяву з доданим СD-диском з відеозаписами. У відзиві ствердив, що на водія транспортного засобу ОСОБА_1 було винесено постанову за порушення ПДР. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній містяться всі дані, як того вимагається даною нормою права.

Зазначив, що 06.01.2024 року поліцейським роти обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Сорочуком С. І. при здійснені патрулюванні дороги М07 Київ-Ковель-Ягодин 488 км., було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу DAF XF 105.460 н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 керував транспортним засобом у якому не освітлювався номерний знак на сідловому тягачі у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121- 3 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що (закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів).

Працівником поліції відповідно до ст. 279 КУпАП була розглянута справа, а також було повідомлено останнього про його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Відповідач звертає увагу на те, що під час розгляду справи в ході спілкування з поліцейським ОСОБА_1 витер номерний знак від забруднення, не заперечивши, що він дійсно мав такий характер забруднення, який не дає змогу чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м. Оскільки було виявлено правопорушення вчинене ОСОБА_1 , було застосовано превентивні заходи передбачені ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу (порушення п. 2.9 (в) ПДР), як вбачається з відеозапису реєстратора, закріпленого на форменому одязі патрульного.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, заслухавши та врахувавши пояснення водія, поліцейським, як уповноваженою особою органу Національної поліції було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1198776 від 06.01.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. У зв`язку з наведеним відповідач просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

06.02.2024 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а відзив відповідача не заслуговує на увагу за таких підстав.

06.01.2024 року ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, який кваліфікується, як вантажний спеціалізований сідловий тягач Е DAF FT XF 105.340 НОМЕР_1 , однак в оскаржуваній постанові та у відзиві на позовну заяву зазначений інший транспортний засіб, а саме DAF FT XF 105.460. В оскаржуваній постанові не зазначено, який саме номерний знак був з порушеннями вимог ПДР України, оскільки за керованим транспортним засобом був ще розташований спеціалізований напівпричіп марки «BODEX», крім того при наявності напівпричепа, розгледіти номерний знак на сідловому тягачі не має можливості. Водій транспортного засобу не в змозі контролювати справність габаритних вогнів під час руху, за кермом не може побачити, що ззаду транспортного засобу перестав світити габаритний вогонь. Відповідно до п. 31.5 ПДР (у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил), що інспектором поліції не враховано. Саме вимірювання відстані 20 м. від номерного знаку транспортного засобу для розпізнавання не здійснювалося. При оформленні адміністративного правопорушення, працівником поліції здійснювалася відеофіксація з бодікамери відповідно до ст. 266 КУпАП, однак відеозапис не безперервний, постійно переривається, сторона позивача зазначає, що його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Також наголошується на порушенні права на захист ОСОБА_1 , а саме відмова від отримання правової допомоги та упереджене ставлення до останнього, оскільки ОСОБА_1 декілька разів оскаржував дії працівників поліції. Поліцейський Сорочук С. І. здійснював фіксацію, на власний мобільний пристрій, персональних даних позивача із службового планшету, а в подальшому і транспортний засіб. Молодший лейтенант ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови грубо порушив систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення.

ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити. В судових засіданнях додатково зазначив, що дійсно був зупинений працівниками поліції, однак коли спілкувався з працівником поліції інший поліцейський ходив біля його автомобіля та шукав причину зупинки транспортного засобу. Вважає, що сам номерний знак не був настільки забруднений, що його не можна було розпізнати з відстані 20 метрів, швидше він був мокрий.

Ствердив, що коли починав рух транспортним засобом, все було в справному стані, номерний знак освітлювався, у зв`язку з забрудненістю самого габариту, який освітлює номерний знак, змушений був на місці зупинки транспортного засобу його розібрати, почистити, привести в належний робочий стан, причина цього всього - погодні умови. Зазначив, що працівник поліції не надав час на очікування адвоката, оскільки він телефонував адвокату місцезнаходження якого м. Горохів, Волинська область, запевняв, що у ОСОБА_1 є 5 хвилин.

На уточнюючі питання зазначив, що коли автомобілем виїжджав з м. Горохів все у автомобілі працювало, перевіряв. Габарит освітлював номерний знак, однак на думку поліцейського, - не достатньо. Ствердив, що просив державного адвоката, так як адвокату позивача був необхідний тривалий час для приїзду на місце події, однак час ніхто не надав, в залученні державного адвоката було відмовлено. Щодо номерного знаку, ОСОБА_1 пояснив, що коли дізнався про неосвітлений номерний знак, сказав працівнику поліції, на його думку, причину несправності - погану дорогу, однак згодом вияснив, що все працювало, сам почистив скло габариту для освітлення номерного знаку з середини.

Представник позивача Білецька І. М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовні заяві та відповіді на відзив, просила позов задоволити. Зазначила, що у разі задоволення позову, надасть суду докази витрат позивача на правову допомогу.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач - УПП у Волинській області явку свого представника в судове засідання, не забезпечив.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 17.01.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ст.ст. 262-263 КАС України за вимогами ст. 286 КАС України з викликом сторін по справі.

Витребувано з відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

У судовому засіданні 25.01.2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача.

06.02.2024 року судове засідання відкладено у зв`язку з наданням часу стороні відповідача ознайомитися з відповіддю на відзив, який був надісланий відповідачу 06.02.2024 року.

20.02.2024 року представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 06 січня 2024 року поліцейським 1 роти 2 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком С. І. винесено постанову ЕНА № 1198776 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1190,00 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 06.01.2024 року о 16 год. 55 хв. на автодорозі М 07 Київ-Ковель-Ягодин 488 км., керуючи ТЗ DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з забрудненим, таким, що не можна розпізнати з відстані 20 м. та неосвітленим, державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимогу п. 2.9 в. ПДР, а саме: керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим (а.с. 7-8).

Автомобіль марки DAF XF 105.340 д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп з д.н.з. НОМЕР_2 належать ОСОБА_3 (а.с. 9-10).

До матеріалів справи долучено стороною позивача роздруківку погодніх умов з сайту «Sinoptik» 06.01.2024 року у м. Володимир (Володимир - Волинському районі) та у м. Любомль, у якому зазначено, погодні умови, а саме з 11:00 год. до 23:00 «зливовий сніг» (а.с. 11-12).

З наявного в матеріалах справи диску з відеозаписом з бодікамери працівника поліції (долучення якого вказано у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 06.01.2024 року) судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був зупинений працівниками поліції, керував транспортним засобом вантажний-спеціалізований сідловий тягач-Е DAF XF 105.340, НОМЕР_1 з напівпричіпом марки «BODEX» д.н.з. НОМЕР_2 , причина зупинки -велика кількість габаритних вогнів на транспортному засобі в порушення вимог ДСТУ від 2010 року. При спілкуванні з водієм даного транспортного засобу, працівником поліції було встановлено неосвітленість номерного знака на тягачі DAF (відео № export-ikm0q, 04:43 хв.). На запитання працівника поліції «чому неосвітлений номений знак?» ОСОБА_1 ствердив, «по ямах файних». На відео № export-ikm0q, 05:06 хв. зафіксовано також забруднений номерний знак на тягачі, якого розпізнати не вдається. ОСОБА_1 було повідомлено про вчинення двох правопорушень, а саме порушення вимог ДСТУ № 3649 від 2010 року та 2,9 (в) ПДР України. При розгляді справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, водієві було повідомлено про його права та обов`язки, ОСОБА_1 ствердив, що бажає звернутися до юриста, на що працівник поліції відповів: - «звертайтесь» (відео № export-ikm0q, 17:22 хв.) Працівник поліції запитав водія скільки потрібно часу, щоб звернутися водію до юриста, на що останній відповів, що 5 хв. (відео № export-ikm0q, 17:35 хв.)

Зафіксовано також, що ОСОБА_1 усунув недоліки з освітленням номерного знаку (відео № export-ikm0q, 22:44 хв.), підтвердження забруднення номерного знаку зафіксовано на відео № export-ikm0q, 22:55 хв. На запитання працівника поліції, яким правом водій бажає скористатися, останній відповіді не отримав.

ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього буде складатися також постанова про порушення п. 31.4 та п. 2.9 (в) ПДР, сама процедура розгляду зафіксована на відео (№ export-ikm0q, 28:25 хв.). Працівник поліції роз`яснив останньому про його права та обов`язки, також додатково пояснив про порушення, а саме неосвітлений номерний знак та його забрудненість. Працівник поліції запитав водія чи він бажає скористатися переліченими правами, на що останній відповів «ідіть пишіть». Працівник поліції повідомив останнього про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн.

Надалі водію було також повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП. ОСОБА_1 звернувся до свого адвоката (відео № export-ikm0q, 34:50) за консультацією, також зафіксовано складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП (відео № export-ikm0q, 35:27 хв.)

Працівником поліції Студинському М. О. було оголошено постанову про накладення адміністративного стягнення (відео № export-ikm0q, 40:10 хв.) за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відео чітке, ОСОБА_1 претензій не мав, підписав дану постанову.

На фрагментах відеозапису, що наданий позивачем (без часу фіксації) вбачається прохання позивача викликати йому державного адвоката, однак працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що він, як свідомий громадянин, може сам викликати адвоката. Також працівник поліції повідомив, що в даній ситуації адвокат "ролі не грає", оскільки фіксується правопорушення. Суд звертає увагу, що час такої розмови встановити не надається можливим. Повний варіант відео позивачем суду не надано.

V. Застосоване законодавство та висновки суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 №23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Згідно з ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, якого не можливо розпізнати з 20 метрів, номерним знаком, який неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, є правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 121-3 КУпАП.

В п. 1 ст. 247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому регламентований частиною другою статті 77 КАС України покладений на відповідача обов`язок доказування не є абсолютним і, згідно з приписами частини першої вказаної норми, позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Згідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Судом встановлено, що 06 січня 2024 року поліцейським 1 роти 2 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком С. І. було винесено постанову ЕНА № 1198776 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1190,00 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 06.01.2024 року о 16 год. 55 хв. на автодорозі М 07 Київ-Ковель-Ягодин 488 км., керуючи ТЗ DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з забрудненим, таким, що не можна розпізнати з відстані 20 м. та неосвітленим, державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимогу п. 2.9 (в) ПДР, а саме: керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим та який забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190,00 грн.

Постанову винесено поліцейським 1 роти 2 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком С. І., як посадовою особою Національної поліції на місці вчинення правопорушення в межах покладених на нього повноважень.

На даних відеозаписах зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та винесення відповідної постанови, а також складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП, а отже доводи, клопотання сторони позивача, при дослідженні доказів (відеофайлів), щодо постанови про накладення адміністративного стягнення та протоколу про адміністративне правопорушення мають чітко розмежовуватись.

Долученими доказами (відеозаписами) підтверджується факт вчинення позивачем правопорушення. Так на відеозаписі зафіксовано керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом DAF XF 105.340, зафіксовано порушення водієм п. 2.9 (в) ПДР (відео № export-ikm0q, 04:43 хв., 22:44 хв.), а саме в останнього на тягачі був неосвітлений та забруднений номерний знак, процедуру розгляду адміністративної справи в присутності особи, роз`яснення їй прав та обов`язків, сприяння скористатися правовою допомогою, про що описано вище.

Твердження сторони позивача щодо помилки у постанові в частині найменування транспортного засобу DAF спростовуються поясненнями самого водія ОСОБА_1 , який ствердив, що він дійсно керував тягачем та його було зупинено працівниками поліції. Твердження щодо неможливості розгледіти номерний знак тягача, так як за ним був причіп, спростовується відеозаписом, що досліджений вище та ПДР (2.9 - в), не важливо чи є за транспортним засобом причіт (колісний засіб), водій зобов`язаний дотримуватися ПДР та утримувати автомобіль в належному технічному стані.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що у зв`язку з тим, що наданий відеозапис не є безперервним, оскаржувана постанова підлягає скасування, оскільки на ньому в повній мірі зафіксовано правопорушення вчинене позивачем та розгляд справи за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України, а отже свідчить про прозорість дій працівника поліції.

Також суд звертає увагу, що на відеозаписі чітко зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (відео № export-ikm0q, 28:25 хв.), останньому було роз`яснено його права та обов`язки. На запитання працівника поліції чи бажає він скористатися переліченими правами (правничою допомогою), позивач відповів «ідіть пишіть». Працівник поліції повідомив позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 1190,00 грн. Факт відмови позивачу ОСОБА_1 у правовій допомозі при винесенні оскаржуваної постанови ЕНА № 1198776 не знайшов свого підтвердження.

Саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП та повідомлення позивача про вилучення у нього посвідчення водія, вбачається незгода останнього з даним протоколом, наголошенням про порушення його прав та вимагання надати йому державного адвоката, це зафіксовано у його долученому доказі (відеофайлах), чітко прослідковується момент складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП та твердженням працівника поліції, що він фіксує дане правопорушення та адвокат при цьому «ролі не зіграє».

Суд не приймає до уваги доводи позивача ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вина у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності, а адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП накладається, серед іншого, саме за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Зі дослідженого відеозапису вбачається, що позивач фактично не заперечував, що він у зазначеній в постанові дату і час керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, стверджував, що несправність виникла через ями. Суд не бере до уваги покликання позивача про те, що на момент початку руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення цього транспортного засобу, і під час руху він не знав і не міг знати про можливу несправність, оскільки це не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності. Відсутність в діях позивача прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121-3 КУпАП, автоматично не свідчить про відсутність в його діях складу такого правопорушення.

Стосовно посилання позивача на приписи п. 31.5. ПДР України, у відповідності до яких визначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 ПДР України, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 ПДР України. Суд звертає увагу, що у п. 31.4 ПДР України, до якого відсилає норма п. 31.5 ПДР України, серед технічних несправностей і невідповідностей не передбачено несправності приладів освітлення номерного знаку. Отже, в даному випадку, факт відсутності освітлення заднього номерного знаку транспортного засобу в темну пору доби, та факт його усунення не спростовують правомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови.

Тому посилання позивача на вказані норми є безпідставним та з огляду на обставини цієї справи не спростовують правомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП, відповідає вимогам закону та підстави для її скасування відсутні.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Також суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів позивачки), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 126, 245, 258, 268, 280, 286 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 143, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача Білецька Інна Миколаївна до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови серії ЕНА № 1198776 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.01.2024 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Білецька Інна Миколаївна, адреса: 45300, вул. Незалежності, 14-Б, смт. Іваничі, Володимирський район, Волинська область.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області, місцезнаходження: 43000, вул. Залізнична, 15, м. Луцьк, Волинська область.

Повний текст рішення складено та підписано 21 лютого 2024 року.

Суддя М. О. Федечко