Справа № 420/13781/23
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/13781/23

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

повний текст судового рішення

складено 23.11.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року за заявою ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не проведення з 01.12.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 за оновленою довідкою від 14.11.2022 року №49/7952 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, наданою МВС України на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року по справі №420/9217/22.

Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.12.2019 року ОСОБА_1 на підставі нової довідки від 14.11.2022 року №49/7952 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, наданою МВС України на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року по справі №420/9217/22, без обмеження максимального розміру пенсії.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо обмеження з 01.03.2022 року та з 01.03.2023 року максимального розміру пенсії ОСОБА_1 розміром пенсії, визначеним при перерахунку її на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 року по справі №420/17059/22 у сумі 23103,58грн.

Зобов`язано ГУ ПФУ провести з 01.03.2022 року та з 01.03.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, визначеної при перерахунку з урахуванням індексації у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, від 24.02.2023 №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільших вразливих верст населення у 2023 році з урахуванням інших підвищень, надбавок до пенсії, без обмеження її максимального розміру.

Рішення набрало законної сили 25.09.2023 року.

07.11.2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву в порядку ст.383 КАС України засобами поштового зв`язку (зареєстрована 10.11.2023 року за вх. №39499/23), зазначивши, що ГУ ПФУ при здійсненні перерахунку його пенсії по інвалідності виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 по справі №420/13781/23 врахував довідку про грошове забезпечення МВС України №22/6-5353 від 07.09.2021 року. Однак, рішенням суду визначено враховувати для обчислення пенсії грошове забезпечення, визначене оновленою довідкою МВС України №49/7952 від 14.11.2022 року.

В свою чергу, врахування ГУ ПФУ при здійсненні перерахунку пенсії з 01.12.2019 неактуальної довідки МВС України №22/6-5353 від 07.09.2021 року призвели до помилкового висновку про те, що доплата пенсії після перерахунку пенсії за період з 01.12.2019 по 28.02.2022 відсутня.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року та задовольнити заяву.

25.12.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просять відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За змістом частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено можливість подання відповідної заяви особою-позивачем, на користь якої ухвалено рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності.

З системного аналізу вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого визначено приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, що має наслідком винесення окремої ухвали в порядку статті 249 КАС України.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною 4 статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, Одеським окружним адміністративним судом 25.09.2023 року видані виконавчі листи по справі №420/13781/23 (а.с.90).

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ ПВР) від 10.10.2023 року відкрито виконавче провадження (ВП №72992733) з виконання виконавчого листа №420/13781/23 виданого 25.09.2023 року Одеським окружним адміністративним судом. В постанові вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 26800 грн (а.с.107).

Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного

адміністративного суду від 22.08.2023 по справі № 420/13781/23, яке набрало законної сили

22.09.2023 року, позивачу 17.10.2023 року проведено перерахунок основного розміру пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 22/6-5353 від 07.09.2021 року, виданої станом на 19.11.2019 року.

При здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі довідки №22/6-5353 від 07.09.2021 року, встановлена надбавка за стаж служби в поліції у розмірі 35%. Розмір пенсії склав 23103,58 грн (а.с.130). Доплата за результатом перерахунку пенсії становить 77592,28 грн (а.с.129).

Під час опрацювання справи, Головним управлінням було виявлено, що помилково проведено перерахунок основного розміру пенсії Позивача з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 22/6-5353 від 07.09.2021, виданої станом на 19.11.2019 року.

Тому, Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 року по справі № 420/13781/23, Позивачу 16.11.2023 року проведено перерахунок основного розміру пенсії з 01.12.2019 року на підставі нової довідки від 14.11.2022 № 49/7952 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, наданою МВС України на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року по справі № 420/9217/22, без обмеження максимального розміру пенсії та з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року перерахунок пенсії, визначеної при перерахунку з урахуванням індексації у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з урахуванням інших підвищень, надбавок до пенсії, без обмеження її максимального розміру.

При здійсненні перерахунку пенсії з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки від 14.11.2022 року №49/7952, встановлена надбавка за стаж служби в поліції у розмірі 40%. Розмір пенсії після перерахунку пенсії становить 23933,14 грн (а.с.135).

Перерахунок пенсії на підставі рішення суду № 420/13781/23 проведено за період з 01.12.2019 по 31.11.2023 року. Сума доплати за період з 01.12.2023 по 31.11.2023 з урахуванням фактично виплачених сум складає 119850,01 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Також позивачу на виконання рішення суду проведено перерахунки пенсії з 01.03.2022 та 01.03.2023 із урахуванням індексації у відповідності до постанов КМУ від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168. Розмір пенсії з 01.03.2022 склав 27303,45 та з 01.03.2023 28867,05 грн (а.с.136-137).

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що 16.11.2023 року боржником ГУ ПФУ фактично виконано рішення суду від 22.08.2023 по справі №420/13781/23, а тому відсутні підстави визнання протиправними дії ГУ ПФУ щодо виконання рішення суду.

При цьому, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, оскільки суб`єкт владних повноважень Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька