Справа № 420/21624/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/21624/23

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л. Р.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-

В С Т А Н О В И Л А :

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500490/2023/000034/2 від 02.08.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 01.08.2023 року декларантом ФОП ОСОБА_2 діючи в якості брокеру в інтересах ФОП ОСОБА_1 (далі- Позивач) було подано до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби (далі- Відповідач) митну декларацію № 23UA23U0 для оформлення вантажу: Скло листове, витягнуте (отримане шляхом вертикального витягування скломаси) без відбивального або невідбивального шару, не оптичне, не оранжерейне, прозоре, без будь-якого подальшого оброблення: завтошки 1,3 мм CLEAR SHEET GLASS, розмір листа 914*1220 мм - 8430,00 м2. Торговельна марка: нема даних. Виробник: SHOUGUANG XINSHUO MATERIAL TEC HNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай.

02.08.2023 Відповідачем було направлено Позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів, в зв`язку з наявними нібито розбіжностями у поданих документах та 02.08.2023 року листом № 02-08-2023 надав свої пояснення митниці щодо відсутності розбіжностей, пояснення стосовно наданих документів та надав додаткові документи, а саме Проформу інвойс, банківські платіжні документи, довідку про транспортні витрати та інші також повідомив Відповідачу, що в зв`язку з наданням вичерпного пакету документів просить не затримувати митне оформлення та здійснити його в найкоротший термін визначений законодавством.

Однак, 02.08.2023 Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500490/2023/000034/2 та картку відмову UA500490/2023/000224.

На думку представника позивача оскаржуване рішення є протиправним.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару, - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500490/2023/000034/2 від 02.08.2023 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1242 грн. 78 коп. (одна тисяча двісті сорок дві гривні 78 копійок).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця, подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Митним кодексом України не допускається ігнорування та не виконання форм контролю встановлених СУР. Зазначає, що наявність в ЄАІС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості. При цьому вказує, що розбіжності визначені митним органом, позивачем усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ. Вказує, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів правомірно застосовано резервний метод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.04.2023 року між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та ZHONGWEI INTERNATIONAL CO., LTD (продавець) було укладено контракт № ZWZY230404.

Відповідно до укладеної між сторонами контракту угоди б/н від 06.04.2023 року визначено:

п.3 інвойс № ZWZY230404 від 06.04.2023 року;

п.4 вантаж: 1,3 мм скло листове прозоре 914*1220мм *540шт*14 ящиків;

п.5 доставка: не більше 180 днів.

Відповідно до проформи інвойс № ZWZY230404 від 06.04.2023 визначено умови оплати, а саме: 30 % передплати та 70 % перед завантаженням вантажу.

Відповідно до комерційного інвойсу № ZWZY230404 від 06.04.2023 року, на підставі контракту № ZWZY230404 від 06.04.2023 року визначено умови поставки: FOB QINGDAO, товар: 1,3мм прозоре листова скло, розмір: 914*1222мм, кількість: 8430,00, вага 25000,00 кг, ціна за одиницю перевезення: 1,07, загальна сума: 9020,10 дол. США.

16.09.2023 року між ТОВ СЕЙФЛОДЖИК ФРЕЙТ ЕЙДЖЕНСІ (експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір транспортного експедирування № 16/06/23, відповідно до умов якого експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта здійснити або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу, в т.ч. надання митно-брокерських послуг.

Відповідно до наданої довідки про транспортні витрати № 969 від 18.07.2023 року зазначено, що транспортно-експедиційні витрати по доставці вантажу, який прибув у контейнері MRKU6939047 за коносаментом лінійним 227373209 та коносаментом домашнім BW23050060, за маршрутом порт Циндао, Китай порт Гданьск, Польща п/п Мостиська-Пшемисль, Україна - ст. Одеса-Ліски, Україна - м. Одеса, Україна, складають: 1. Відшкодування витрат організації морського перевезення контейнера за маршрутом порт Циндао(Китай)- порт Гданськ(Польща) = 54 852,90 грн. 2. Відшкодування витрат з навантажувально-розвантажувальних робіт за межами митної території України = 18 284,30 3. Відшкодування витрат з міжнародного залізничного перевезення за маршрутом порт Гданьск(Польща) п/п Мостиська-Пшемисль (Україна) = 54 852,90 грн 4. Відшкодування витрат з міжнародного залізничного перевезення за маршрутом п/п Мостиська-Пшемисль(Україна)- ст. Одеса-Ліски(Україна)= 47 539,18 5. Відшкодування витрат з автоперевезення за маршрутом ст. Одеса-Ліски(Україна)-Одеса(Україна) = 18 284,30 6. Транспортно-експедиційні послуги в межах митної території України = 16 090,18 грн.

У вартість товару включена вартість упаковки та вартість робіт з урахуванням упаковки.

Страхування вантажу не здійснювалось.

На підтвердження оплати за надані експедиторські послуги, надано рахунок на оплату №258 від 17.07.2023 року на суму з ПДВ 209 903,76 грн та платіжне доручення № 253 від 20.07.2023 року про сплату зазначених коштів.

На підтвердження оплати за товар, який було подано на оформлення до митного органу надано платіжну інструкцію № 34JBKLN5 від 05.05.2023 року на суму 6314,10 дол. США та платіжну інструкцію № 33JBKLN4 від 20.04.2023 року на суму 2706,00 дол. США.

На виконання умов контракту № ZWZY230404 від 06.04.2023 та додаткової угоди від 06.04.2023 року, на підставі комерційного інвойсу № ZWZY230404 від 06.04.2023, пакувального листа ZWZY230404 від 06.04.2023, проформи інвойс ZWZY230404 від 06.04.2023, митної декларації на експортні товари Народної Республіки Китай та сертифікату якості, ФОП ОСОБА_1 було здійснено поставку товару: Скло листове, витягнуте (отримане шляхом вертикального витягування скломаси) без відбивального або невідбивального шару, не оптичне, не оранжерейне, прозоре, без будь-якого подальшого оброблення: завтошки 1,3 мм CLEAR SHEET GLASS, розмір листа 914*1220 мм - 8430,00 м2. Торговельна марка: нема даних. Виробник: SHOUGUANG XINSHUO MATERIAL TEC HNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай.

До митного оформлення декларантом було надано:

- пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 06.04.2023;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № ZWZY230404 від 06.04.2023;

- домашній коносамент (House bill of lading) № BW23050060 від 20.05.2023;

- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 036079 від 12.07.2023;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № 23C3707A2656/00002R від 06.06.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 34 від 05.05.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № N0420DTHHB від 20.04.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 969 від 18.07.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № ZWZY230404 від 06.04.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Б/Н від 06.04.2023;

- договір про надання послуг митного брокера № 11-07/23 від 11.07.2023;

- договір (контракт) про перевезення № 16/06/23 від 16.06.2023;

- інші некласифіковані документи (Лист) від 18.07.2023;

- інші некласифіковані документи (Фото при завантаженні) від 20.05.2023;

- копія митної декларації країни відправлення № 00098584 від 17.05.2023.

За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення № UA500490/2023/000034/2 від 02.08.2023.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало:

1) зовнішньоекономічним контрактом від 06.04.2023 № ZWZY230404 не обумовлені такі істотні умови щодо предмету договору, базисних умов поставки товарів, ціни та загальної вартості договору, умов платежів, умов приймання-здавання товарів, упаковки та маркування товару, форсмажорних обставин, санацій та рекламацій, урегулювання спорів тощо. Даний факт викликає сумніви щодо автентичності поданого документу та може свідчити про наявні ознаки підробки;

2) сума в іноземній валюті у банківському платіжному документі від 05.05.2023 № 34 не відповідає сумі наданого до митного оформлення рахунку від 06.04.2023 № ZWZY230404, також відсутні печатка та підписи уповноважених осіб банку. Даний факт викликає сумніви щодо автентичності поданого документу та може свідчити про наявні ознаки підробки;

3) відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого рахунку від 06.04.2023 № ZWZY230404 поставка товарів здійснюється на умовах FOB QINGDAO, тобто вартість страхування не включена у вартість товарів. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення або нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товарів;

4) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

5) згідно п. 1 ч. 2 статті 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 53 МКУ, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахункафактури; - калькуляція транспортних витрат, тощо. Зазначені документи декларантом до митного оформлення не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

6) копію митної декларації країни відправлення надано без перекладу на державну мову.

Митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2023/000224 від 02.08.2023 року.

Вважаючи рішення митного органу протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 цієї статті.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно приписів ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 МК України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до положень ст.60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Отже, з наведених норм вбачається, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Також, наведеними нормами передбачено, що витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження числового значення складових митної вартості товарів позивачем були надані наступні документи:

-митна декларація (МД) № 23UA23U0 від 01.08.2023

- пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 06.04.2023;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № ZWZY230404 від 06.04.2023;

- домашній коносамент (House bill of lading) № BW23050060 від 20.05.2023;

- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 036079 від 12.07.2023;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № 23C3707A2656/00002R від 06.06.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 34 від 05.05.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № N0420DTHHB від 20.04.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 969 від 18.07.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № ZWZY230404 від 06.04.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Б/Н від 06.04.2023;

- договір про надання послуг митного брокера № 11-07/23 від 11.07.2023;

- договір (контракт) про перевезення № 16/06/23 від 16.06.2023;

- інші некласифіковані документи (Лист) від 18.07.2023;

- інші некласифіковані документи (Фото при завантаженні) від 20.05.2023;

- копія митної декларації країни відправлення № 00098584 від 17.05.2023.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, митний орган зазначив обставини, які викликали сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару, як підстави для витребування додаткових документів.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо посилань відповідача у спірному рішенні на те, що зовнішньоекономічним контрактом від 06.04.2023 № ZWZY230404 не обумовлені такі істотні умови щодо предмету договору, базисних умов поставки товарів, ціни та загальної вартості договору, умов платежів, умов приймання-здавання товарів, упаковки та маркування товару, форс-мажорних обставин, санацій та рекламацій, урегулювання спорів тощо. Даний факт викликає сумніви щодо автентичності поданого документу та може свідчити про наявні ознаки підробки, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Згідно із положеннями частини четвертої статті 6 та частини першої статті 14 Закону України від 16.04.1991 № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України, та самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сукупний аналіз наведених положень Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність доводить, що сторони є вільними в укладенні зовнішньоекономічного договору, шляхом обрання будь-якої форми, що не заборонені законами України. Тому, укладання додаткової угоди, в якій зазначені істотні умови поставки товару, не суперечить положенням Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність.

Так, колегія суддів зазначає, що митного оформлення був наданий контракт від 06.04.2023 № ZWZY230404 який дійсно містить в собі обмежену кількість умов, при цьому до митного оформлення також було надано Додаткову угоду до вказаного контракту від 06.04.2023 в якій погоджено між сторонами інвойс, вантаж, умови доставки, та пунктом 8 додаткової угоди до контракту погоджено, що додаткова угода є невід`ємною частиною контракту, проформу Інвойсу 06.04.2023 та Інвойс від 06.04.2023 № ZWZY230404.

Суд першої інстанції правомірно вказав, що всі ці документи у сукупності містять необхідні умови поставки, найменування товару його кількість, вартість, умови оплати, базисні умови поставки та інші відомості необхідні для поставки та митного оформлення товарів, а тому доводи податкового органу є безпідставними.

Стосовно твердження митного органу, що сума в іноземній валюті у банківському платіжному документі від 05.05.2023 № 34 не відповідає сумі наданого до митного оформлення рахунку від 06.04.2023 № ZWZY230404, також відсутні печатка та підписи уповноважених осіб банку. Даний факт викликає сумніви щодо автентичності поданого документу та може свідчити про наявні ознаки підробки, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до митного оформлення було надано платіжний документ від 05.05.2023 №34, а саме платіжна інструкція в іноземній валюті на суму 6314.10 доларів США.

Вищезазначена платіжна інструкція оформлювалась електронним шляхом, водночас містить в собі вказівку на отримувача платежу, посилання на Інвойс № ZWZY230404 та інші необхідні реквізити, має відповідний підпис надавача платіжних послуг та печатку банку.

В свою чергу, відповідно до проформи Інвойсу визначено умови сплати вартості товару, а саме 30 % передплати та 70 % перед завантаженням вантажу. Загальна вартість поставленого товару складає 9020.10 доларів США, 70 % від вказаної суми дорівнює 6 314.07, тобто цим платіжним дорученням Позивач виконав умови укладеної угоди та сплатив відповідну частину вартості товару. Слід звернути увагу, що 30 % вартості в розмірі 2 706 доларів США були сплачені 20.04.2023 (відповідна платіжна інструкція була надана додатково в порядку ст. 55 МК після митного оформлення). Завантаження на судно відбулось 20.05.2023, що підтверджується коносаментом. Отже вищезазначене спростовує висновки податкового органу, щодо виникнення сумнівів щодо автентичності документу, що вірно зазначено судом першої інстанції.

Стосовно посилання у рішенні контролюючого органу на те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо пакування та страхування товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно ч.10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Також вищезазначеною статтею передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів.

Визначальним у вказаному положенні закону є вказівка на те, що вартість упаковки та робіт включаються до митної вартості якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена.

Умовами поставки товару сторонами було визначено FOB який передбачає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження, відповідно на момент завантаження товару на судно він повинен бути належним чином запакованим, що є логічним обов`язком продавця та відповідно включено у вартість товару.

Та відповідно до п. 9 наданої до митного оформлення проформи Інвойсу від 06.04.2023 визначено The cost of the goods includes the cost of packing, тобто вартість товару включає в себе вартість його упаковки.

Крім того, в поясненнях від 02.08.2023 року було повідомлено, що страхування вантажу не здійснювалось, що кореспондує із наданою довідкою про транспортні витрати.

Враховуючи викладене, твердження відповідача про відсутність інформації щодо включення/не включення до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, вартості упаковки або пакувальних матеріалів та витрат на страхування є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо посилань відповідача у спірному рішенні на те, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат, тощо. Зазначені документи декларантом до митного оформлення не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (надалі Наказ), до документів які містять відомості про транспорті витрати МОЖУТЬ належати перелічені документи, однак цей перелік виходячи із логіки зазначеного не є вичерпним та обов`язковим. При цьому сам перелік документів вказаний у правилах заповнення Графи 20-ї ВМД.

Також в цьому Наказі вказується, що якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

В свою чергу надані до митного оформлення Договір транспортного експедирування № 16/06/23 від 16.06.2023, рахунок на оплату № 258 від 17.07.2023, довідка про транспортні витрати вих. № 969 від 18.07.2023, також додатково надане платіжна інструкція № 253 від 20.07.2023 підтверджують сплату вартості доставки, кореспондуючи між собою надають вичерпні відомості стосовно понесених транспортних витрат.

Стосовно надання позивачем до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення без перекладу на державну мову, суд зазначає, що такі доводи є безпідставними, адже як встановлено судом так і підтверджено матеріалами справи, позивачем разом із поясненнями було додатково надано переклад вказаної митної декларації, які не було надано належної оцінки митним органом.

Після отримання повідомлення від митниці декларант надав пояснення стосовно нібито «розбіжностей» та надав додаткові, витребувані митницею документи однак посадовими особами ні пояснення ні додаткові документи не були взяті до належної уваги.

А ні в рішенні про коригування митної вартості, а ні будь яким іншим чином до прийняття рішення яке оскаржується Відповідач не зазначає яких відомостей, щодо імпортованого товару митниці не вистачає для застосування першого методу визначення митної вартості

Щодо посилань апелянта на не допустимість, з його боку, ігнорування та не виконання форм митного контролю встановлених СУР, то колегія суддів зазначає наступне.

Митний орган зобов`язаний вказати, які саме складові митної вартості товару є не підтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Рішення про коригування повинно містити розбіжності або сумніви у достовірності наданої інформації свідчити саме про невірні числові значення складових митної вартості товарів; спрацювання профілів ризиків АСАУР та наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути підставою для витребування додаткових документів та відмови у заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту. Відомості з цінових баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та не мають більшого значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Як наслідок, само лише зазначення у рішенні про коригування митної вартості товарів реквізитів раніше оформленої митної декларації з рівнем митної вартості товару - не може вважатись належним підтвердженням обґрунтованості коригування митної вартості.

А ні в рішенні про коригування митної вартості, а ні у апеляційній скарзі відповідач не наводить жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, як того вимагає наказ Мінфіну від 24.05.2012 № 598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору", визначаючи, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Відповідач лише обмежується зазначенням номерів ВМД які взяті ним за основу для донарахування митних платежів.

Відповідачем було подано до суду копії ВМД № 23UA74U8 від 02.06.2023, ВМД № 23UA53U0 від 24.05.2023, ВМД № 23UA16U0 від 29.05.2023 тобто ті ВДМ які були взяті за основу для застосування резервного методу визначення митної вартості.

Дослідивши надані відповідачем митні декларації, колегія суддів зазначає, що відповідачем було взято за основу для донарахування ВМД які містять в собі дуже значні відмінності за умовами поставки, наявні посередники при продажі товарів, а митна вартість визначалась митницею, а не декларантами, що в будь якому разі нівелює можливість застосування наданих ВМД в якості основи для донарахування. Слід також зазначити, що жодних консультацій при прийнятті оскаржуваного рішення між митним органом та декларантом не проводилось

Отже, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить, що при коригуванні митної вартості товарів, декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України позивач немає, що є позбавленням позивача права доступу до митної декларації, яку використовував митний орган при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, та порушенням принципу змагальних процесів.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 09 травня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 20 лютого 2024 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова