Справа № 520/18591/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 р. Справа № 520/18591/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, по справі № 520/18591/23

за позовом Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод"

про стягнення адміністративно господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, звернувся до суду з позовом, в якому просив: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" в дохід Державного бюджету України 121 375,62 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ст.19 Закону «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» встановлено, що виконання нормативу робочих місць вважається саме працевлаштування особи з інвалідністю, яке роботодавець здійснює самостійно, тобто підприємство повинно забезпечити у будь-який законний спосіб працевлаштування осіб з інвалідністю, а не тільки створити робочі місця. При цьому, законодавець не наводить вичерпний перелік заходів, які має здійснити роботодавець, щоб не обмежувати його у можливостях і законних способах реалізації обов`язку з працевлаштування осіб з інвалідністю.

Вважав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій, у зв`язку з виконанням останнім вимог Закону України ««Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" зареєстровано в якості юридичної особи, код - 36537542, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

10.04.2023 Харківським обласним відділенням фонду соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності сформовано та підписано розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, та розміщено його в електронному кабінеті роботодавця на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України 17.04.2023 року.

Згідно з цим розрахунком, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" за рік становила 85 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність - 1 особа; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (кількість осіб з інвалідністю - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону) 3 особи. Представником позивача вказано, що відповідач не виконав нормативу щодо працевлаштування осіб з інвалідністю протягом звітного 2022 року.

Оскільки відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню у 2022 році осіб з інвалідністю та в строк до 17.04.2023 року самостійно не сплатив адміністративно-господарські санкції за одне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте ним, в розмірі 114678,60 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом. Окрім того, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 6697,02 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не порушено вимоги законодавства щодо працевлаштування осіб з інвалідністю, а вимоги позивача стосуються надання оцінки діям філії відповідача, яка здійснює власну діяльність без створення юридичної особи, у суду відсутні підстави вважати, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-XII (далі - Закон № 875-XII).

Статтею 18 Закону №875-XII визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною другою статті 19 Закону №875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Згідно частини четвертої, п`ятої статті 19 Закону №875-XII виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Частиною першою статті 20 Закону №875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 20 Закону № 875-XII порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Таким чином, з огляду на викладені норми, закон пов`язує необхідність сплати адміністративно-господарських санкцій з обставиною невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, тому враховуючи, що середньооблікова кількість працівників відповідача складає 10 осіб, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, повинна складати 1 особу, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом, позивач вважає, що останній зобов`язаний сплатити адміністративно-господарські санкції за незайняте робоче місце 1 особою з інвалідністю.

За змістом статті 18-1 Закону № 875-ХІІ пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для осіб з інвалідністю, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підприємствам, установам, організаціям, у тому числі фізичним особам, які використовують найману працю, за працевлаштування осіб з інвалідністю за направленням територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, можуть надаватися компенсації, визначені Законом України "Про зайнятість населення".

У той же час, згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» №5067-VI від 05.07.2012 (далі - Закон №5067-VI) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 (тут і надалі Порядок, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом. Датою надходження звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю вважається дата подання роботодавцем звіту до відділення Фонду, а у разі надсилання його поштою - дата на поштовому штемпелі. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, також подають (надсилають) копію довідки органу державної податкової служби про включення їх до реєстру неприбуткових установ. Оригінал довідки пред`являється під час подання звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю. У разі надсилання звіту поштою копія довідки засвідчується нотаріально.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року №316 "Про затвердження форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання" (далі - Наказ №316) затверджено форму звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядок подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Відповідно до п. 5 розділу І наказу №316, форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Як встановлено з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" зареєстровано в якості юридичної особи, код - 36537542, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п.1.2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" згідно з протоколом від 27.07.2017 року товариство є юридичною особою, має самостійний баланс. Положеннями п. 1.4 Статуту визначено, що товариство може створювати філії, представництва та інші відокремлені підрозділи як на території України та і за її межами, яким можуть надаватися основні фонди та обігові засоби, що належать товариству.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" згідно протоколу №9 від 05.04.2012 року затверджено Положення про Харківську філію Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод".

Отже, відповідно до вказаного Положення у складі товариства створений відокремлений підрозділ - Харківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод".

Пунктом 1.2 Положення передбачено, що за організаційно-правовою формою за КОПФГ Харківська філія відноситься до філій і підлягає реєстрації в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України. Харківська філія, будучи структурним підрозділом товариства, не має прав юридичної особи. Відповідно до п.п.1.6 та 1.7 Положення для забезпечення діяльності Харківської філії Товариство надає їй свої матеріальні та грошові ресурси, майно, оргтехніку та інші матеріальні цінності; для здійснення фінансово-господарської діяльності Харківська філія користується поточними рахунками товариства та має право відкривати в установах банків поточні рахунки.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що Харківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" є відокремленим підрозділом, що самостійно не здійснює розрахунки із застрахованими особами, не веде окремий облік результатів фінансової та господарської діяльності та не має окремого балансу, що підтверджується Положенням про останню.

Приписами частини 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік» зазначено, що Підприємство самостійно може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства. Таким чином, будь - яка звітність складається і подається виключно юридичними особами, навіть якщо її відокремлені підрозділи будуть виділені на окремий баланс.

Згідно ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Таким чином, діюче законодавство України чітко розрізняє відокремлені підрозділи та передбачає такі їх види: філія, представництво, відділення, інший відокремлений підрозділ.

Маємо за потрібне зазначити, що приписами Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» чітко визначено перелік осіб, що підпадають під дію цього Закону та до яких застосовуються вимоги про дотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. В такому переліку відсутні філії, представництва, відокремлені підрозділи. Закон чітко визначає, що його вимоги про дотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю стосується виключно юридичних осіб та фізичних осіб, що використовують найману працю.

Так, стаття 19 вищезазначеного Закону вказує, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Тобто, зазначена вимога стосується саме і виключно юридичних осіб, зокрема підприємств. Положеннями цієї статті не передбачено норми про її розповсюдження на такі утворення як філії, представництва, відокремлені підрозділи.

Отже, у ч.1 ст. 19 Закону чітко прописаний норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями.

В даному переліку немає відокремлених підрозділів, так як відокремлені підрозділи звітують щодо осіб з інвалідністю перед юридичною особою, що їх створила, на підставі яких формується фінансова та податкова звітність фінансово-господарської діяльності в цілому по ТОВ "Богодухівський молзавод" (п.5 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Тобто, приписи даного Закону відносяться саме до ТОВ "Богодухівський молзавод" в цілому, а не до Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод".

Позивач у позові вказує, що розрахунки сум адміністративно-господарських санкцій підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідність за 2022 рік ТОВ "Богодухівський молзавод". При цьому, такий розрахунок ґрунтується на частині звітності відповідача, яка стосується Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод". Водночас, суд не погоджується з відповідачем щодо притягнення ТОВ "Богодухівський молзавод" до відповідальності на підставі вихоплення окремих даних та частини звітності Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод", без врахування звітності ТОВ "Богодухівський молзавод" в цілому.

В той же час, зі змісту наданих представником відповідача у відзиві пояснень та доказів встановлено, що у 2022 році у ТОВ "Богодухівський молзавод" було виконано всі передбачені нормативи (із суттєвим перевищенням). Так, середньооблікова кількість штатних працівників (в дужках у тому числі працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність): січень 2022 Харківська філія 89 (1); головне товариство 699 (44), що загалом складає 788 (45), тоді як норматив (4%) - 32; лютий 2022 Харківська філія 88 (1); головне товариство 697 (44), що загалом складає 785 (45), тоді як норматив (4%)- 31; березень 2022 Харківська філія 88 (1); головне товариство 689 (43), що загалом складає 777 (44), тоді як норматив (4%)- 31; квітень 2022 Харківська філія 89 (1); головне товариство 683 (43), що загалом складає 772 (44), тоді як норматив (4%) - 31; травень 2022 Харківська філія 87 (1); головне товариство 687 (44), що загалом складає 774 (45), тоді як норматив (4%)- 31; червень 2022 Харківська філія 88 (1); головне товариство 682 (44), що загалом складає 770 (45), тоді як норматив (4%)- 31; липень 2022 Харківська філія 87 (1); головне товариство 673 (43), що загалом складає 760 (44), тоді як норматив (4%)- 30; серпень 2022 Харківська філія 84 (1); головне товариство 697 (43), що загалом складає 781 (44), тоді як норматив (4%)- 31; вересень 2022 Харківська філія 83 (2); головне товариство 695 (42), що загалом складає 778 (44), тоді як норматив (4%)- 31; жовтень 2022 Харківська філія 81 (2); головне товариство 694 (41), що загалом складає 775 (43), тоді як норматив (4%)- 31; листопад 2022 Харківська філія 80 (2); головне товариство 695 (40), що загалом складає 775 (42), тоді як норматив (4%)- 31; грудень 2022 Харківська філія 79 (2); головне товариство 695 (42), що загалом складає 774 (44), тоді як норматив (4%)- 31.

Колегія суддів зазначає, що розрахунки із застрахованими особами - працівниками Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод", зокрема суми заробітної плати та податки, виплачується з рахунків ТОВ "Богодухівський молзавод", як юридичної особи, з подальшою передачею витрат за операцією відокремленому підрозділу.

Більш того, ТОВ "Богодухівський молзавод" перераховує до державного та місцевого бюджетів нараховані і утримані із заробітної плати усіх працівників ТОВ "Богодухівський молзавод" податки і збори.

Відтак, Харківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод", зобов`язана подавати та подавала всю звітність на головне підприємство, а саме ТОВ "Богодухівський молзавод". Далі, за ланцюгом ТОВ "Богодухівський молзавод" подавало до державних органів та установ всю необхідну звітність, в установлені законодавством строки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідачем не порушено вимоги законодавства щодо працевлаштування осіб з інвалідністю, а вимоги позивача стосуються надання оцінки діям філії відповідача, яка здійснює власну діяльність без створення юридичної особи, у суду відсутні підстави вважати, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до відповідача.

Разом з тим, відповідно до пунктів 1-4 Рекомендації № R(91)1 Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) про адміністративні санкції (on administrative sanctions) адміністративні санкції можуть бути накладені органами публічної влади у вигляді штрафу чи будь-якого іншого заходу фінансового чи нефінансового характеру, проте під час застосування адміністративних санкцій необхідно дотримуватися, зокрема, таких умов: адміністративні санкції повинні бути передбачені національним законодавством і бути пропорційними фактичному порушенню; орган публічної влади повинен встановити як факт порушення адміністративної норми права, так і відповідальність певної особи; адміністративні санкції неможливо накладати у зв`язку з діяльністю особи, якщо така діяльність на момент її вчинення була законною або не суперечила відповідній адміністративній практиці.

Колегія суддів вказує, що позивачем не доведено у цій справі наявності жодної із зазначених у цих Рекомендаціях КМРЄ умов для притягнення відповідача до відповідальності.

З огляду на те, що відповідачем були виконані вимоги Закону № 875-XII щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях відповідача відсутній склад правопорушення, за вчинення якого Законом № 875-XII передбачено застосування адміністративно-господарських санкцій.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що судом ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, законне і обґрунтоване, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 по справі № 520/18591/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва