Справа № 594/23/24
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/23/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

з участю:

секретаря: Окулянко У.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії БАД № 371230 від 24 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову, посилається на те, що вказаною постановою його визнано винним у тому, що він 24 грудня 2023 року о 09.02 год. в м.Луцьк по вул.Гущанська, 30-а, керуючи транспортним засобом Ніссан, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.34 Житлова зона, здійснив транзитний рух та рухався автомобілем із номерним знаком, який йому не належить, чим порушив п.26.2 та п.2.9 в ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.121-3 і ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн.

З даною постановою не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням норм права, суперечить фактичним обставинам справи.

Зокрема зазначив, що дійсно у зазначену дату і час, він на вказаному автомобілі під`їхав до приміщення поліклініки, куди привіз свою вагітну дружину. Коли виїжджав від вказаного приміщення, то його зупинили працівники поліції та звинуватили у тому, що він не виконав вимогу дорожнього знаку 5.34 «Житлова зона», а саме здійснив транзитний рух, а також ще керував автомобілем із номерним знаком, який йому не належить. Вчинення таких порушень категорично заперечив, пояснив, що дорожнього занку 5.34 у місці, в якому рухався, немає, відповідно не міг здійснювати транзитного руху. Також пояснив, що автомобіль доставлений на територію України, розмитнений і йому 23.11.2023 видано транзитний номер червоно кольору 03 ЕС 4072, при цьому надав відповідні підтверджуючі документи. Однак поліцейський до уваги його заперечень не взяв, та притягнув до відповідальності.

Крім того, поліцейський у постанові вказав, що він порушив п. 26.2 ПДР, тобто порушив усі підпункти даного пункту. Ним не конкретизовано, який саме підпункт а, б, в, г, чи ґ вказаного пункту ним порушено, а тому обвинувачення є некоректним, що позбавляє його права на належний захист. Також зазначив, що на вказаній ділянці дороги, по якій він рухався, відсутній дорожній знак 5.34 «Житлова зона» і доказів наявності цього знаку поліцією не надано. Окрім того, на даній ділянці, не здійснював транзитний рух (тобто з однієї вулиці на іншу), а заїхав на неї і виїхав, тому жодного порушення не допустив.

Поряд з тим зазначив, що відповідно до п. 2.9 в ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно постанови, його звинувачено у тому, що керував автомобілем з номерним знаком, який йому не належить, проте він поліцейському надав всі підтверджуючі документи про те, що вказаному транспортному засобу 23.11.2023 було видано транзитний номер червоного кольору 03 ЕС 4072, тому обвинувачення поліцейського в порушенні ним даного пункту ПДР є безпідставним. Так, транзитні номери (пластикові червоні номери) - це номерні знаки автомобіля, які видаються для тимчасових поїздок після покупки нового автомобіля до моменту постановки на постійний облік або при знятті авто з обліку в органах МРЕВ (Сервісних Центрах МВС).

Дія транзитних номерів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 становить 3 місяці, протягом цього періоду часу з транзитними номерами можна їздити по території України. Такий термін транзитних номерів передбачений для вирішення питання з постановкою транспорту на облік. По закінченню 3 місяців власник повинен поставити свій автомобіль на облік і отримати постійні номери.

Крім того, вказав, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення, не містить будь-яких доказів, які б доводили його вину, а також відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У графі 7 постанови не вказано, які документи, докази до неї додаються.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

23.01.2024 на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що 24.12.2023 патрульним екіпажем при здійснені патрулювання території міста Луцька, було виявлено факт порушення ПДР України, а саме: 09 год. 03 хв. по вул. Гущанська, 30 а, водій транспортного засобу NISSAN QASHQAI, н.з. « НОМЕР_1 » не виконав вимогу дорожнього знаку 5.34 «Житлова зона» і здійснив транзитний рух в зоні дії даного знаку, чим порушив п. 26.2. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП та рухався транспортним засобом з номерним знаком, який не належить даному транспортному засобу, чим порушив п. 2.9. в) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Так, після зупинки транспортного засобу, водію ОСОБА_1 поліцейським було роз`яснено причину зупинки та підставу перевірки документів. В ході перевірки документів було встановлено особу водія, а також те, що номерний знак не належить даному транспортному засобу.

Щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, зазначив, що в межах дії дорожнього знаку 5.34 «Житлова зона» забороняється транзитний рух транспортних засобів. Даний знак інформує водіїв транспортних засобів про в`їзд на територію, де діють особливі умови дорожнього руху, які передбачені ПДР України. Згідно ПДР України, дія знаку 5.34 «Житлова зона» поширюється на всю позначену ним територію. Такий встановлюється на всіх в`їздах на цю територію та діє до місця встановлення знаку 5.35 «Кінець житлової зони», що скасовує всі раніше введені обмеження.

Відповідно п. 26.2 а) ПДР України у житловій зоні забороняється транзитний рух транспортних засобів.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш, як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач проігнорував вимогу дорожнього знаку 5.34 «Житлова зона» ПДР України, здійснив транзитний рух транспортним засобом NISSAN QASHQAІ н.з. « НОМЕР_1 » в житловій зоні, чим порушив п. 26.2 а) «Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, зазначив, що поліцейському, при огляді ним документів, водієм не було пред`явлено жодного документа, в якому були б зазначені номерні знаки автомобіля NISSAN QASHQAI, vin: НОМЕР_2 , н.з. « НОМЕР_1 ».

Так, п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 р. № 1200 «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», визначено, що на продані транспортні засоби, що перебували в користуванні і підлягають першій державній реєстрації в Україні, та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, суб`єкти господарювання, поставлені на облік у Головному сервісному центрі МВС, видають покупцеві примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності), акт огляду реалізованого транспортного засобу, акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, сертифікат відповідності, розрахунковий документ, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу, та копію митної декларації. Якщо митне оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснювалося за електронною митною декларацією, суб`єкт господарювання вносить відомості про електронну митну декларацію до акта огляду реалізованого транспортного засобу.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером крім акта приймання-передачі підприємства-виробника покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Відповідно до п. 31 Постанови КМУ від 11.11.2009 № 1200, розрахунки за продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, проводяться в готівковій та/або безготівковій формі. Споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на суму здійсненої операції, який засвідчує факт купівлю транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Відповідно до п. 34 Постанови КМУ від 11.11.2009 № 1200, у разі продажу транспортного засобу, що ввезений з-за кордону, суб`єкт господарювання видає споживачеві копію митної декларації. Якщо митне оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснювалося за електронною митною декларацією, суб`єкт господарювання вносить відомості про електронну митну декларацію до акта огляду реалізованого транспортного засобу.

На проданий транспортний засіб продавець зобов`язаний видати відповідно номерний знак для разових поїздок та номерний знак «Транзит», який зазначається в акті огляду реалізованого транспортного засобу та в акті приймання-передачі.

На продані транспортні засоби, що перебували в користуванні і підлягають першій державній реєстрації в Україні, та їх складові частини, що ідентифікаційні номери, суб`єкти господарювання, поставлені на облік у Головному сервісному центрі МВС, видають покупцеві: примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності), акт огляду реалізованого транспортного засобу, акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, сертифікат відповідності, розрахунковий документ. який засвідчує факт купівлі транспортного засобу, та копію митної декларації. Якщо митне оформлення транспортних засобів, їх складових частин, ідентифікаційні номери, здійснювалося за електронною митною декларацією, суб`єкт господарювання вносить відомості про електронну митну декларацію до акта огляду реалізованого транспортного засобу.

В даному випадку у позивача на підтвердження його слів не було: договору купівлі-продажу транспортного засобу, акту огляду реалізованого транспортного засобу, акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, сертифікату відповідності, розрахункового документа, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу, а отже не можливо встановити належність номерного знаку « НОМЕР_1 » транспортному засобу NISSAN QASHQAI, vin: НОМЕР_2 .

Номерний знак «Транзит» видається виключно на проданий транспортний засіб, а відомості про продаж транспортного засобу вносяться в Національну автоматизовану інформаційну систему.

Інспектором був проведений розгляд справи на основі наявних у позивача документів та встановлених фактичних обставин.

Згідно з п. 2.9. в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідальність передбачена за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є обгрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Щодо підтвердження факту вчинення адміністративних правопорушень позивачем зазначив, що такий підтверджується постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 371230 від 24.12.2023; відеозаписом ехроrt-ngt7j з технічного приладу з портативного відеореєстратора інспектора Огорілка В.З. від 24.12.2023, запитом до Регіонального сервісного центру ГСЦ у Волинській області від 09.01.2024, відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ у Волинській області від 15.01.2024, фотознімками дорожнього знаку 5.34 «Житлова зона» розташованого за адресою вул. Гущанська, 30 а, (на в`їзді з вул. Єршова та при в`їзді з вул. Домни Гордіюк), м. Луцьк.

Щодо доводів позивача про окремі недоліки, які викладені в оспорюваній постанові про накладення адміністративного стягнення, зазначив, що не зазначення в постанові підпункту ПДР України та відомостей до п. 7 «По постанови додаються», не вносить в оспорювану постанову зміни в кваліфікацію правопорушення чи мотивацію прийняття рішення, і такі не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог ПДР України. При розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Також зазначив, що згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ у Волинській області від 15.01.2024 у відповідності до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України відомості про присвоєння реєстраційного номера «03ЕС4072», станом 24.12.2023 - відсутні.

Автомобіль, яким керував позивач, було ввезено юридичною особою ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС» (45644, Волинська обл., Луцький р-н, с. Городище, Боратинська ТГ, вул. Миру 1 Б, ) на територію України, як товар (без права пересування своїм ходом) і станом на 24.12.2023 автомобіль марки NISSAN QASHQAI vin: НОМЕР_2 , н.з. « НОМЕР_1 » не був зареєстрований в уповноваженому органі МВС, а тому, право керування ним будь-якою фізичною особою обмежувалось, до моменту здійснення відповідної реєстрації.

До моменту реєстрації транспортного засобу в уповноваженому органі МВС власником такого транспортного засобу, в даному випадку юридичною особою ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС», могло бути здійснено продаж вказаного транспортного засобу.

У випадку продажу транспортного засобу, що підлягає державній реєстрації в Україні, суб`єкт господарювання ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС» зобов`язаний видати примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності), акт огляду реалізованого транспортного засобу, акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, сертифікат відповідності, розрахунковий документ, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу, та копію митної декларації.

Крім того, на проданий транспортний засіб ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС» зобов`язаний був би видати номерний знак для разових поїздок та номерний знак «Транзит», який підлягав би зазначенню в акті огляду реалізованого транспортного засобу та в акті приймання-передачі з подальшою реєстрацією в Національній автоматизованій інформаційній системі Головного сервісного центру МВС України.

Отримання вказаних документів та видача номерного знаку для разових поїздок дає підстави для керування транспортним засобом до його реєстрації в уповноваженому органі МВС.

На момент керування 24.12.2023 транспортним засобом, позивач не був фактичним покупцем транспортного засобу, що набув би право керування таким транспортним засобом, на підставі документів визначених п. 16 постанови КМУ від 11 листопада 2009 року № 1200. Крім того, факт видачі ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС» номерного знаку для разових поїздок «03ЕС4072» не відповідає вимогам п. 34 постанови КМУ від 11 листопада 2009 року № 1200, адже такий підлягав видачі лише у разі продажу транспортного засобу, що ввезений з-за кордону та інформація про видачу вказаного номерного знаку підлягав зазначенню в акті огляду реалізованого транспортного засобу та в акті приймання-передачі, а не митній декларації, як про це зазначає позивач.

08.02.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

У відзиві на позовну заяву відповідач, як на доказ його вини, посилається на те, що його вина доводиться зокрема, запитом в Регіональний сервісний центр ГСЦ у Волинській області від 9.01.2024 та відповіддю вказаного центру від 15.01.2024. Однак, розглядаючи справу на місці 24.12.2023, поліцейський не мав вказаних даних (відповідь він отримав після 15.01.2024) і він її не використовував і не міг використати при прийняті рішення. Тому суб`єкт владних повноважень, в даному випадку відповідач, не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Доказів того, що відповідач 24.12.2023 вживав всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття ним рішення, не надано.

У відзиві відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ у Волинській області від 15.01.2024 вбачається, що згідно бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України відомості про присвоєння реєстраційного номера «03ЕС4072» станом на 24.12.2023 відсутні. Проте, дана інформація не відповідає дійсності і відповідач навмисно спотворює дані, які містяться у вказаній відповіді.

Із відповіді сервісного центру від 15.01.2024, копія якої надана суду, слідує, що центр не надав інформації про те, що відомості про присвоєння реєстраційного номера «03ЕС4072» станом на 24.12.2023 відсутні (відповідач сам собі про це придумав). В листі йде мова лише про те, що в центрі відсутня інформація про внесення акту огляду реалізованого транспортного засобу та договору купівлі-продажу.

На місці зупинки, надав поліцейському всі підтверджуючі документи про те, що вказаному транспортному засобу 23.11.2023 було видано транзитний номер червоного кольору 03 ЕС 4072, тому обвинувачення поліцейського в порушенні даного пункту ПДР є безпідставним і це вбачається із відеозапису.

Твердження відповідача про те, що вказаний автомобіль був ввезений товариством на територію України без права пересування своїм ходом, є безпідставним.

Відповідач у відзиві зазначає, що факт видачі ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС» номерного знаку для разових поїздок «03ЕС4072» не відповідає вимогам п.34 постанови КМУ № 1200 від 11.11.2009 року не відповідає дійсності.

По перше, ні він сам собі, чи товариство, не видавав транзитний номер.

По друге, цим відповідач все-таки визнає, що транзитний номер було видано. А якщо ж відповідач вважає, що при видачі транзитного номера було допущено якесь порушення, то він вправі будь-яким чином відреагувати на це, однак ні він, ні товариство, до цього відношення не мають жодного.

Дія транзитних номерів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 становить 3 місяці, протягом цього періоду часу з транзитними номерами можна їздити по території України. Такий термін транзитних номерів передбачений для вирішення питання з постановкою транспорту на облік. По закінченню 3 місяців власник повинен поставити свій автомобіль на облік і отримати постійні номери.

Окрім того, відповідно до доручення від 29.11.2023, виданого товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ КАР ПЛЮС» йому надано право перевозити та доставляти своїм ходом вказаний автомобіль по території України.

Також зазначив, що як на доказ його вини, відповідач посилається на фотознімки дорожнього знаку 5.34 «Житлова зона». Однак вказані фотознімки не можуть бути належним доказом його вини, так як на них відсутні докази, що він автомобілем рухається у зоні дії даного дорожнього знаку. На зазначеній ділянці дороги взагалі відсутні будь-які транспортні засоби, в тому числі і його транспортний засіб. Тому вказані знімки не можуть бути взяті судом до уваги.

Окрім того, як вбачається із відеозапису, такий було проведено у світлу пору доби. Натомість, як вбачається із фотознімків, такі проведені у сутінках. Із наданого відповідачем відеозапису не вбачається порушення ним вказаного дорожнього знаку, такого не зафіксовано взагалі, а саме, де він встановлений і чи діє на вказану вулицю.

Суттєвим також є порушення поліцейського, яке полягає в тому, що у графі № 7 вказаної постанови взагалі не вказано, які документи, докази до неї додаються. Вбачається, що поліцейський проводив відеозапис подій, які відбувались щодо нього 24.12.2023 у зазначений час. Однак у постанові він не вказав про це нічого та не зазначив, що використовував технічний засіб, який саме.

Тому такий відеозапис не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

На підставі викладеного, просив задоволити його позовну заяву в повному обсязі.

На розгляд справи позивач не з`явився, у поданій відповіді на відзив просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідачаУправління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився. У відзиві на позов просив справу слухати у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідно до постанови серії БАД № 371230 від 24 грудня 2023 року, винесеної командиром взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшим лейтенантом поліції Огорілком В.З., 24 грудня 2023 року о 09 год. 02 хв. в м.Луцьк, вул.Гущанська, 30а, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом NISSAN QASHQAI, н.з. « НОМЕР_1 », не виконав вимогу дорожнього знаку 5.34 «Житлова зона», здійснив транзитний рух та рухався автомобілем з номерним знаком, який йому не належить, чим порушив п.26.12 та п.2.9 в ПДР України.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Згідно ч.1 ст.121-3 КУпАП, така передбачає відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до п.2.9 в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП, така передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.26.2 а) ПДР України, у житловій зоні забороняється транзитний рух транспортних засобів.

На підставі п.3 ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Таким чином притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові.

Так, у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №371230, поліцейським викладено суть адміністративних правопорушень, опис обставин, установлених при розгляді справи, однак до такої не додано доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, і в такій вони не зазначені.

У п.7 «До постанови додаються», поліцейським нічого не зазначено.

Водночас, представником відповідача на підтвердження вини позивача у вчиненні інкримінованих правопорушень, до відзиву на позов додано відеозапис export-ngt7j з технічного приладу з портативного відео реєстратора інспектора Огорілка В.З. від 24.12.2023, запит до Регіонального сервісного центру ГСЦ у Волинській області від 09.01.2024, відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ у Волинській області від 15.01.2024, фотознімки дорожнього знаку 5.34 «Житлова зона» розташованого за адресою вул.Гущанська, 30а (на в`їзді з вул.Єршова та при в`їзді з вул.Домни Гордіюк) м.Луцьк.

Проте, доданий до відзиву на позов відеозапис export-ngt7j не підтверджує вчинення позивачем правопорушень, на такому, зокрема не зафіксовано, що позивач рухався у час та місці вказаному у постанові в зоні дії дорожнього знака 5.34 «Житлова зона», а також такий не доводить вину позивача у тому, що він керував транспортним засобом із номерним знаком, який не належить його транспортному засобу.

Також слід зазначити, що відповідно до ст.283 КУпАП, постанова, окрім іншого, повинна містити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

В порушення зазначених вимог, інпектором поліції не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис, відтак відеозапис export-ngt7j з технічного приладу з портативного відео реєстратора інспектора Огорілка В.З. від 24.12.2023 не є належним та допустимим доказом у даній справі.

Долучені до відзиву на позов фото із зображенням дорожнього знака 5.34 «Житлова зона» також не підтверджують, що позивач порушив вимоги такого, більше того, з таких не вбачається, що він розмішений на вулиці, по якій рухався позивач.

Також запит до Регіонального сервісного центру ГСЦ у Волинській області від 09.01.2024 та відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ у Волинській області від 15.01.2024, не підтверджують, що в час та міцсі вказаному в постанові, позивач керував транспортним засобом із номерним знаком, який йому не належить, такі як стверджує позивач та з чим погоджується суд, отримані відповідачем після винесення постанови щодо нього, а на час постановлення такої, інспектор поліції такою інформацією не володів.

Слід також зазначити, що згідно оскаржуваної постанови, власником транспортного засобу, яким керував позивач, поліцейським зазначено ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС», саме останнім на ім`я позивача, 29 листопада 2023 року видано доручення, за яким позивач зобов`язаний: доставити товар на митний пост; представляти інтереси товариства у митних органах, надавати відповідні пояснення, інформацію; пред`являти відповідні документи та здійснювати відповідні розрахунки під час митного оформлення; перевозити та доставляти своїм ходом автомобіль по території України. В дорученні також зазначено, що видано номерний знак для разових поїздок 03ЕС4072.

Крім того, із копії митної декларації від 23.11.2023, яку позивач показував поліцейському разом із дорученням під час винесення оскаржуваної постанови, в такій було зазначено, що видано транзитний номер для разових поїздок 03ЕС4072, тобто такий номерний знак було видано ще до видачі ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС» доручення на ім`я позивача.

Сама по собі оскаржувана постанова, складена інспектором поліції, не є належним та допустимим доказом, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3 і ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, відповідач покладає обов`язок по доказуванню своєї невинуватості на позивача За таких обставин постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №371230 від 24.12.2023 слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Понесені позивачем судові витрати по справі на сплату судового збору в сумі 605 грн 60 коп. у відповідності до ст.139 КАС України підлягають стягненню з відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції в користь позивача.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 121, 121-3, 245, 283, 284, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 13, 32, 71, 77, 90, 139, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення командира взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Огорілка Віталія Зіновійовича серії БАД № 371230 від 24 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за порушення вимог ч.1 ст.121-3 і ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 1190 грн скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 і ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції судові витрати по справі в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м.Луцьк вул.Залізнична, 15, Волинської області, .

Головуюча: