Справа № 500/7589/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залучення відповідачів у справі та витребування додаткових доказів у справі

Справа № 500/7589/23

21 лютого 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду, через представника - адвоката Сагайдака В.В, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення відповідно до Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за період з 01.06.2022 по 31.08.2023;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення належне позивачу відповідно до Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за період з 01.06.2023 по 31.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначає, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Однак позивач зазначає, що за період з червня 2023 по кінець серпня 2023 року йому не було проведено жодних виплат, передбачених та належних згідно із Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вказує, що 13.11.2023 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом про надання інформації щодо причин не нарахування та не виплати військовослужбовцю (позивачу) грошового забезпечення у зв`язку із проходженням військової служби в період з червня 2023 року по кінець серпня 2023 року, однак належної та інформації відповідачем не надано, виплати за період проходження військової служби з червня 2023 року по кінець серпня 2023 року - не здійснено.

Позивач вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушує його права щодо отримання свого грошового забезпечення, з огляду на що звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою від 27.11.2023 суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом, надання суду уточненої позовної заяви із зазначенням повних відомостей щодо позивача та доказів що позивач є/був військовослужбовцем, а також що він проходить/проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 07.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово. Копію ухвали вручено відповідачу 27.12.2023, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. справи 47).

23.01.2024, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками зі змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог мотивуючи свою позицію тим, що 23.11.2023 військовою частино НОМЕР_1 було надано відповідь на адвокатський запит представника позивача, в якій було зазначено, що запитувана інформація є конфіденційною і не може бути надана третій особі без згоди солдата ОСОБА_1 , до адвокатського запиту не долучено згоди солдата ОСОБА_1 про надання такої інформації. Додатково повідомлено, що грошове забезпечення солдата ОСОБА_1 , нараховувалось відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, окремого доручення Міністра оборони України №912/з/129 від 23.06.2022 та постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017.

Також зазначено, що спірним в межах заявлених позовних вимог є три місяці 2023 року, а саме червень, липень та серпень.

Однак, відповідачем зазначено, що військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником коштів, а виплата грошового забезпечення станом на червень 2023, липень 2023 - здійснювалась Тернопільським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, а за серпень 2023 - Військовою частиною НОМЕР_2 .

Також повідомлено, що 01.07.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №51 було призначено службове розслідування за фактом відмови виконання наказу військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і позивачем та було проведено службове розслідування, за результатом якого встановлено, що в діях військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №405 від 04.09.2023 вказане службове розслідування - завершено, та матеріали службового розслідування направлено до ТУ ДБР у м. Краматорську Донецькій області для подальшого досудового розслідування.

Ознайомившись із матеріалами судової справи, зважаючи на надані сторонами заяви по суті справи та долучені до них докази суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин третьої-сьомої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Так, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказав, що він не включений до мережі розпорядників бюджетних коштів, а виплата грошового забезпечення позивачу за серпень 2023 здійснено Військовою частиною НОМЕР_2 . До відзиву також долучено Довідку Військової частини НОМЕР_2 про доходи позивача за період з 01.09.2023 по 30.09.2023.

Також, відповідачем вказано, що виплати грошового забезпечення позивача за червень 2023 та липень 2023 - здійснювалась Тернопільським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Виходячи з предмету заявлених позовних вимог та враховуючи доводи Військової частина НОМЕР_1 , до якої позивачем заявлені позовні вимоги, про те, що ним не здійснюються виплати грошового забезпечення позивача за спірні періоди, суд вважає за необхідне залучити до участі у справі Військову частину НОМЕР_2 та Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якості відповідачів задля забезпечення всебічного та об`єктивного розгляду даної справи.

Суд зазначає, що частиною шостою статті 48 КАС України встановлено, що після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

З матеріалів судової справи слідує, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . При цьому звертаючись до суду із даним позовом позивач вказує, що за період з червня 2023 по кінець серпня 2023 року йому не було проведено жодних виплат, передбачених та належних згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням, надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу XVI Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Так, відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною третьою статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно з частиною шостою статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Суд зазначає, що за приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, з наявних у матеріалах судової справи доказів неможливо встановити ані факту нарахування та/чи виплати солдату ОСОБА_1 грошового забезпечення, ані і складу, видів належних йому сум грошового забезпечення за час виконання військових обов`язків (в тому числі за час виконання бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 ).

Також суду не надано жодного доказу, який би підтвердив прийняття щодо позивача наказів чи інших встановлених законом актів, які б передбачали позбавлення належних позивачу виплат за час виконання військових обов`язків (у спірний період) з огляду на що, суд вважає за необхідне витребувати у відповідачів в розрізі спірних періодів, щодо яких у них наявна інформація, такі докази у справі:

- інформацію з її документальним підтвердженням щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивача у заявлений в позовних вимогах період із розшифруванням кожного із передбачених видів грошового забезпечення (основних, додаткових, одноразових, тощо);

- інформацію з її документальним підтвердженням щодо того, чи передбачалось у спірний період згідно вимог пунктів 1, 2 розділу XVI Порядку №260 преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та чи приймались уповноваженим командиром військової частини чи іншої установи, де позивач проходив службу рішення про преміювання позивача;

- інформацію з її документальним підтвердженням щодо того, чи було на час проведення службового розслідування, призначеного наказом №360 від 01.07.2023, відсторонено позивача від виконання службових обов`язків, та чи було прийнято рішення щодо невиплати, позбавлення позивача грошового забезпечення (його, частин, видів, відсотків тощо), в тому числі за наслідками проведення такого службового розслідування.

При цьому суд зазначає, що надана відповідачем Довідка Військової частини НОМЕР_2 про доходи позивача за період з 01.09.2023 по 30.09.2023 не може бути належним доказом у справі, позаяк, по-перше, подана за період, який не є спірним у межах даної справи, та, по-друге, не містить інформацію про суми «нарахованого та виплаченого» грошового забезпечення позивача (розшифровку).

Окрім цього суд вважає за необхідне окремо зазначити, що до матеріалів судової справи позивачем додано довідку №4597 від 16.10.2023, видану командиром Військової частини НОМЕР_1 , згідно якої позивач солдат ОСОБА_1 , в період з 12.01.2023 по дату видачу вказаної довідки бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи у населених пунктах Краматорського та Бахмутського району Донецької області та Сєвєродонецького району Луганської області згідно бойових розпоряджень командира в/ч НОМЕР_1 від 07.01.2023, 18.01.2023, 15.03.2023, 19.03.2023, 12.06.2023, 24.06.2023, 24.06.2023, від 06.07.2023 та журналу бойових дій в/ч НОМЕР_1 (арк. справи 41).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168). Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином, відповідачам слід також надати суду докази нарахування та виплати позивачу сум згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 у спірний період (червень-серпень 2023 року).

Керуючись статтями 9, 80, 94, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі №500/7589/23 в якості відповідачів Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 2, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46006, ) та Військову частину НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ).

Розгляд адміністративної справи розпочати спочатку.

Встановити залученим відповідачам строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення другого відповідача, а також зобов`язати другого відповідача надати до суду разом із відзивом на позов документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити позивачеві строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов, а також зобов`язати позивача надати до суду разом із відповіддю на відзив документи, що підтверджують надання відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина шоста статті 162 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Витребувати у відповідачів у справі в розрізі спірних періодів, щодо яких у них наявна інформація, такі докази:

- інформацію з її документальним підтвердженням щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивача у заявлений в позовних вимогах період із розшифруванням кожного із передбачених видів грошового забезпечення (основних, додаткових, одноразових, тощо);

- інформацію з її документальним підтвердженням щодо того, чи передбачалось у спірний період згідно вимог пунктів 1, 2 розділу XVI Порядку №260 преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та чи приймались уповноваженим командиром військової частини чи іншої установи, де позивач проходив службу рішення про преміювання позивача;

- інформацію з її документальним підтвердженням щодо того, чи було на час проведення службового розслідування, призначеного наказом №360 від 01.07.2023, відсторонено позивача від виконання службових обов`язків, та чи було прийнято рішення щодо невиплати, позбавлення позивача грошового забезпечення (його, частин, видів, відсотків тощо), в тому числі за наслідками проведення такого службового розслідування;

- інформацію з її документальним підтвердженням щодо нарахування та виплати позивачу сум згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 у спірний період (червень-серпень 2023 року).

Встановити строк для подання до Тернопільського окружного адміністративного суду витребуваних доказів - 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до частини сьомої статті 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом (частина восьма статті 80 КАС України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Мірінович У.А.