Справа № 753/17273/23
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/164/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дії та рішень суб`єкта владних повноважень, скасування постанови та стягнення коштів -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (далі по тексту - ДТІ) про визнання протиправними дії та рішень суб`єкта владних повноважень, скасування постанови та стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора з паркування Управління (Інспекція) з паркування ДТІ Стотланда А.Л. (далі по тексту - інспектор), серія 1КІ № від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за порушення підпункту «д» пункту 15.10 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). У зв`язку з чим, на позивачку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. та тимчасово затримано належний їй транспортний засіб марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом евакуації та поміщення на спеціальний майданчик. Вважає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення незаконною і такою, що підлягає скасуванню, а дії інспектора з паркування ОСОБА_2 під час застосування основного та додаткового виду адміністративного стягнення у вигляді штрафу та евакуації транспортного засобу такими, що здійсненні з перевищенням службових повноважень та в порушення вимог закону, з огляду на таке.

Позивач не заперечує, що 13 вересня 2023 року припаркувала належний їх транспортний засіб на широкому тротуарі вздовж проїзної частини дороги по вул. Велика Житомирська, 12 в м. Києві. При цьому, таке місце для паркування позивач обрала після того, як переконалася, що вказаний автомобіль не створює жодних перешкод для інших учасників дорожнього руху. Крім того, це місце для паркування їй добре відоме, так як розташоване біля місця її роботи, на ньому кожного дня вздовж дороги припарковані автомобілі, що не створює жодних перешкод ані для пішоходів, ані для інших транспортних засобів. Посилалася на те, що будь-якого забороняючого знаку для зупинки на цій ділянці дороги не має, а тому жодного умислу вчиняти адміністративне правопорушення вона не мала, оскільки вважала, що здійснює зупинку в межах вимог ПДР. Також зазначала, що враховуючи небезпеку, пов`язану з військовим станом в Україна та загрозу життю через обстріли міста Києва, з метою захисту свого життя та цілісності транспортного засобу, позивач намагалася припаркувати автомобіль таким чином, щоб не створювати перешкоди для інших учасників дорожнього руху, а також мати змогу швидко (в межах 5 хвилин) поїхати з центральної частини міста у бік найбільш безпечного району з підземним укриттям. У підтвердження своїх доводів позивач надала фото та відео матеріали, що містять докази наданих пояснень.

Позивач зазначила, що дізналася про евакуацію транспортного засобу через спрацьовану сигналізацію, встановлену на її автомобілі, після чого одразу вирушила на місце паркування. Прибувши в межах декількох хвилин на місце події, вона побачила факт евакуації та інспектора ОСОБА_2 , який саме здійснював огляд, оформлення вказаного адміністративного правопорушення та скеровував дії водія евакуатора із затримання її автомобіля (евакуації). При цьому, позивач вимагала негайно зупинити евакуацію її авто, оскільки вона в змозі негайно усунути на місці так звану «перешкоду» та просила інспектора з паркування зупинитися та пояснити, на якій підставі ним продовжуються незаконні дії та у чому полягає «перешкода» для руху інших учасників згідно вимог підпункту «д» пункту 15.10 ПДР. Однак, інспектор ОСОБА_2 поводив себе зухвало, ігнорував вимогу позивача зупинити евакуацію, заперечуючи факт її присутності на місці події, не надаючи жодних пояснень, закінчив оформлення вказаного правопорушення та поспішно залишив місце події, скерувавши водію евакуатора рухатися у бік спеціального майданчика.

Отже, дії інспектора з паркування Стотланда А.Л. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно з частиною 3 статті 122 КУпАП за порушення підпункту «д» пункту 15.10 ПДР та подальше тимчасове затримання транспортного засобу з доставкою його для зберігання на спеціальний майданчик, були здійснені без відповідної необхідності та не в інтересах національної чи громадської безпеки, вчинені проти волі позивача на негайне усунення так званого «порушення», що спричинило шкоду останній. Таким чином, внаслідок незаконних дій інспектора позивачу завдано матеріальних збитків, що складаються із суми вартості послуг з доставлення та зберігання транспортного засобу на спеціальний майданчик та сплати штрафу в розмірі 1 929,40 грн., з яких 1 754 грн. вказаних платежів в порядку адміністративного стягнення та 175,40 комісії за сплату цих платежів. Такі збитки, позивачем понесені вимушено, оскільки хоч таке правопорушення фактично нею не визнане, жодної законодавчої альтернативи не встановлено, так-як умовою повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, є обов`язкова оплата послуг з доставлення та/або зберігання і відповідна сплата штрафу.

Доказова база по адміністративному правопорушенню, зокрема, містить дані, що 13 вересня 2023 року з 12:01:07 год. по 12:07:49 год. інспектором з паркування ОСОБА_2 зафіксовано у режимі фотозйомки порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів автомобілем марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Велика Житомирська, 12 в м. Києві. У розділі доказової бази «Суть порушення» зазначено, що «транспортний засіб, поставлений на стоянку, створює перешкоди для руху пішоходів». Отже порушено пункт 15.10 д), частину 3 статті 122 КУпАП, фіксація здійснена приладом АРМ Інспектора, сума штрафу у 680 грн. та містяться фото події з фіксацією дати та часу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 2 жовтня 2023 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

«06» листопада 2023 року до суду надійшов відзив представника ДТІ, в якому відповідач не визнає та заперечує правові підстави позову з огляду на те, що інспектор з паркування Стотланд А.Л. діяв у межах своїх повноважень та правомірно наклав адміністративне стягнення на позивача у відповідності з частино 3 статті 122 КУпАП за порушення пункту 15.10 д). Зокрема відзив містить доводи про те, що транспортний засіб марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , зафіксовано інспектором з паркування ОСОБА_2 13 вересня 2023 року по вул. Велика Житомирська, 12 в м. Києві, який під час стоянки у період з 12:01:05 по 12:07:49, тобто більш ніж на 5 хвилин, створював перешкоду для руху пішоходів. У відзиві зазначено, що згідно з пунктом 11.13 ПДР, припаркований позивачем автомобіль створив загрозу життю та здоров`ю пішоходів, які рухаються вздовж тротуару. Також у відзиві заперечуються доводи позивача щодо протиправності дій інспектора з паркування у частині тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки акт огляду складено інспектором з паркування Стотландом А.Л. 13 вересня 2023 року о 12 год. 02 хв., що підтверджує відсутність власника транспортного засобу під час евакуації до 12 год. 12 хв., а отже дії інспектора з паркування відповідають пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання» від 14 листопада 2018 року № 990 (далі - Порядок).

Згідно частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Правовідносини сторін регулюються нормами КУпАП від 7 грудня1984 року №80731-X, Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року №1306 (ПДР), Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання» від 14 листопада 2018 року № 990.

Судом встановлено, що 13 вересня 2023 року по вул. Велика Житомирська, 12 в м. Києві інспектором з паркування Стотландом А.Л. винесено постанову, серія 1КІ №, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з частиною 3 статті 122 КУпАП за порушення підпункту «д» пункту 15.10 ПДР, оскільки транспортний засіб, поставлений на стоянку, створив перешкоду для руху пішоходів. Крім того на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. і тимчасово затримано транспортний засіб марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом евакуації та поміщення на спеціальний майданчик.

Згідно квитанції про сплату № 284256318 від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 сплатила: 374 грн. штрафу відповідно до постанови серії 1КІ №, з яких 34,00 комісії за сплату такого; 1397,00 грн. за евакуацію транспортного засобу, з яких 127,00 грн. комісії; 158,00 грн. за збереження на спеціальному майданчику транспортного засобу за 1 добу, з яких 14,40 грн. комісії; а всього 1 929,40 грн.

Згідно технічного паспорту НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи та наданих сторонами доказів, фіксація адміністративного правопорушення згідно постанови серії 1КІ № розпочалася 13 вересня 2023 року о 12:01 год.

Згідно з даними фото фіксації, автомобіль MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , розташовано на тротуарі по вул. Велика Житомирська, 12 в м. Києві вздовж проїжджої частини руху. При цьому, згідно фото, що міститься у доказовій базі по адміністративному правопорушенню та доказів у вигляді фото, приєднаних до матеріалів справи позивачем (здійснених у інші дні на місці події), збоку автомобіля справа від проїжджої частини руху залишається більш ніж 1 метр 40 см для руху пішоходів, що дозволяє безперешкодно рухатися тротуаром.

Також з фото, здійсненому приладом АРМ Інспектора (GPS: 50.45552361. 30.51451556) вбачається, що 13 вересня 2013 року о 12:07:06 год. автомобіль MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , розташований на тротуарі, тобто затримання цього транспортного засобу ще не розпочато і триває фіксація адміністративного правопорушення згідно з підпунктом «д» пункту 15.10 ПДР.

Відповідно до наданих позивачем доказів у вигляді фото- та відеозаписів, ОСОБА_1 прибула на місце події 13 вересня 2023 року до 12:12 год. що підтверджується відеозаписом, знятим на мобільний телефон позивача, та не заперечується представником відповідача у поданому ним відзиві. Так, з тексту відеозапису вбачається, що позивач о 12:12 год. звертаючись до інспектора з паркування ОСОБА_2 вимагає зупинити незаконну евакуацію її автомобіля, при цьому спеціальний транспорт з евакуації стоїть на проїжджій частині, з поміщеним на нього автомобілем марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , та очікує на рішення інспектора з паркування. З контексту відеозапису між позивачем та інспектором з паркування вбачається, що таку розмову розпочато раніше за 12:12:00 год. Згідно з іншим відеозаписом, наданим позивачем, спеціальний транспорт з евакуації розпочав фактичне транспортування (евакуацію) даного автомобіля на спеціальний майданчик о 12:16:00 год., водночас позивач при цьому також присутня.

Згідно доводів відповідача акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13 вересня 2023 року складений інспектором з паркування Стотландом А.Л. о 12:02 год.

Однак такі доводи згідно пункту 10 Порядку лише вказують на початок строку обчислення затримання транспортного засобу.

При цьому згідно з належними доказами у справі, зокрема фото, що мітиться у доказовій базі по адміністративному правопорушенню згідно постанови серії 1КІ №, здійсненні приладом АРМ Інспектора (GPS: 50.45552361. 30.51451556), 13 вересня 2013 року автомобіль марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , о 12:07:06 год. все ще розташований на тротуарі по вул. Велика Житомирська, 12 в м. Києві, його евакуація не здійснюється. Тобто у відповідності з пунктом 10 Порядку строк затримання транспортного засобу тривав до 12:07:06 год. у присутності ОСОБА_1 , що підтверджується наданими суду доказами.

Отже, це свідчить про те, що факт здійснення саме евакуації транспортного засобу відбувся у період після 12:07:06 год. та тривав щонайбільше до 12:12:00 год. 13 вересня 2023 року, тобто в межах 5 хвилин, які згідно пункту 1.10 ПДР визначені як «стоянка».

Такі факти вказують на беззаперечну присутність ОСОБА_1 під час тимчасового затримання 13 вересня 2023 року в межах цих 5 хвилин на місці події, а її перемовини з інспектором з паркування Стотландом А.Л. під час відеозапису вказують на готовність негайного усунення належного їй автомобіля марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , за вказаною адресою. Також наданими доказами підтверджується факт ігнорування інспектором з паркування ОСОБА_2 вимоги власника зазначеного автомобіля припинити евакуацію та усунути перешкоду на місці подій негайно.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У відповідності з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з частиною 1 статті 122 КУпАП зупинка на смузі для маршрутних транспортних засобів, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху карається штрафом.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;

За змістом підпункту «д» пункту 15.10 ПДР стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

При цьому, розкриття понять «неможливим рух інших транспортних засобів» або «створення перешкоди для руху пішоходів» розкрито у частині 3 статті 265-4 КУпАП.

Так, частиною 3 статті 265-4 КУпАП передбачено, що для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів; 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на залізничних переїздах; на трамвайних коліях; на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; розташовано на позначених відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою місцях, призначених для паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома); своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками; розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту; розташовано на позначеній відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою велодоріжці; перешкоджає руху або роботі снігоприбирального та іншого технологічного комунального транспорту у разі запровадження надзвичайного стану або у разі оголошення окремої місцевості зоною надзвичайної екологічної ситуації; порушує схему паркування транспортних засобів таким чином, що він блокує проїзд по двох або більше смугах руху.

При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами статті 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 Порядку тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту, а також зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома); створення перешкод водіям транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), у зупинці або стоянці), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами пункту 7 Порядку у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, інспектор з паркування складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, а якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, інспектор з паркування не складає зазначений акт і не здійснює тимчасове затримання транспортного засобу, але виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 10 Порядку строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Тобто, пунктом 7 Порядку розкривається поняття легітимної мети цієї законодавчої норми для усіх суб`єктів правовідносин у сфері дорожнього руху, що надає змогу, у разі такої можливості, негайно усунути правопорушення на місці події, не створюючи зайвого тягаря юридичної відповідальності для особи, яка це правопорушення ймовірно вчинила. У разі ж неможливості такого усунення на місці події, але за присутності особи - правопорушника, вид стягнення, як спосіб усунення правопорушення у вигляді евакуації, має забезпечуватися законним способом затримання транспортного засобу зі складенням відповідного акту.

У Рішенні від 21 липня 2021 року № 3-р(II)/2021 Конституційний Суд України зазначив, що при обмеженні права власності в інтересах суспільства необхідними є не будь-які менш обтяжливі для прав і свобод осіб заходи, а ті з них, які здатні досягти легітимної мети на тому самому якісному рівні. Тобто законодавець зобов`язаний обирати той вид адміністративного стягнення, який менш обтяжливий для прав і свобод особи у конкретному випадку, і насамперед має визначити адекватну міру адміністративної відповідальності для досягнення її мети, тоді як суди забезпечують індивідуалізацію такої відповідальності залежно від обставин справи у межах законодавчо визначеної санкції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Імері проти Хорватії» від 24 червня 2021 року зазначено, що для того щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають. Принцип домірності (пропорційності) має бути дотриманий не лише при визначенні норм, які стосуються суворості санкції, а й при оцінці тих факторів, що їх має бути взято до уваги при визначенні санкції.

У Рішенні Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1. вказаного Рішення).

Також, у цьому Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частини 2 статті 77 КАС України).

Отже, виходячи з буквального тлумачення наведених вимог частини 3 статті 2654 КУпАП, Порядку та наданих суду доказів,необхідно дійти висновку, що не було жодних ознак суттєвого перешкоджання дорожньому руху або створення загрози безпеці руху під час здійснення ОСОБА_1 паркування 13 вересня 2023 року по вул. Велика Житомирська, 12 м. Києві автомобілем марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Оцінивши усі надані докази, суд встановив, що даний автомобіль було розташовано на краю широкого тротуару вздовж проїжджої частини зліва, таким чином щоб справа залишалося достатньо місця для руху пішоходів. При цьому на цій ділянці дороги відсутні дорожні знаки, що забороняють стоянку, зупинку чи паркування. Тобто суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, в аспекті розміщення автомобіля марки MAZDA CХ-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який би перешкоджав дорожньому руху або створював загрозу безпеці руху, згідно з частиною 3 статті 2654 КУпАП у посутньому зв`язку з підпунктом «д» пункту 15.10 ПДР.

До таких висновків суд приходить з огляду на те, що підпунктом «д» пункту 15.10 ПДР не визначено обов`язкового критерію дотримання відстані для руху пішоходів. Цим пунктом ПДР дається визначення «створення істотної перешкоди для руху пішоходів» або «створення загрози безпеці для руху пішоходів», які необхідно оцінювати через призму тлумачення частини 3 статті 2654 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що відповідач під час фіксації спірного правопорушення не довів створення позивачем істотної перешкоди для руху пішоходів та/або створення загрози безпеці такому руху, а отже у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 122 КУпАП за порушення саме підпункту «д» пункту 15.10 ПДР.

Усі надані докази свідчать про те, що інспектор з паркування ОСОБА_2 не дотримався принципу домірності (пропорційності), застосовуючи спірну санкцію до позивача, та неправильно оцінив суть складу адміністративного правопорушення, оскільки були відсутні правові підстави притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення підпункту «д» пункту 15.10 ПДР, а тому постанова серії 1КІ № є незаконною і підлягає скасуванню.

Інших доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем не надано і таких не встановлено судом.

У зв`язку з відсутністю зазначеного складу адміністративного правопорушення, додатковий вид стягнення у вигляді тимчасового затримання транспортного засобу, є також незаконним. При цьому, доведена присутність позивача під час такого затримання її транспортного засобу, готовність і можливість негайного усунення автомобіля з місця події, вказують на протиправність дій інспектора з паркування ОСОБА_2 , згідно з пунктом 7 Порядку, а отже ця частина позовних вимог також підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись стст. 73, 77, 243, 244, 286 КАС України та стст. 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дії та рішень суб`єкта владних повноважень, скасування постанови та стягнення коштів - задовольнити.

Визнати протиправними дії головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекція) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Стотланда Артема Леонідовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення підпункту «д» пункту 15.10 Правил дорожнього руху України.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП) 1 929,40 грн на відшкодування майнової шкоди та судовий збір в сумі 2 269,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.