Справа № 520/2508/23
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 лютого 2024 року

м. Київ

справа №520/2508/23

адміністративне провадження № К/990/5329/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Львівської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі №520/2508/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С.Т.А.» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «С.Т.А.» звернулося до адміністративного суду з позовом до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА2090000/2022/000183/2 від 13.09.2022; стягнення з Львівської митниці як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С.Т.А.» понесені судові витрати за рахунок її бюджетних асигнувань.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024, позовні вимоги задоволено.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024, заяву задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Львівська митниця 12.02.2024, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду у справі №520/2508/23 є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА2090000/2022/000183/2 від 13.09.2022; стягнення з Львівської митниці як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С.Т.А.» понесені судові витрати за рахунок її бюджетних асигнувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що товариство при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржуване рішення та неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Щодо касаційного оскарження додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі №520/2508/23 суд зазначає наступне.

Предметом розгляду касаційної скарги в цій частині є вимоги про стягнення з Львівської митниці як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С.Т.А.» понесені судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в розмірі 7000,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної митної служби України.

Задовольняючи заяву про стягнення витрат на правничу допомогу частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що заявлена позивачем сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу за результатами судового розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2500,00грн. є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг, не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару та є співмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №520/2508/23 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Варто зазначити, що справа №520/2508/23 розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, а зміст касаційної скарги не містить доводів помилковості віднесення судом першої інстанції даної справи до категорії справи незначної складності.

Отже, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024, ухвалені за результатами апеляційного перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 та додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 у справі щодо визнання протиправним та скасування рішення, не підлягає касаційному оскарженню.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Львівської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі №520/2508/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С.Т.А.» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова