Справа № 560/19513/23
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20 лютого 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.02.2024 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому, щодо невиплати грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористану ним відпустку за період 2020 - 2022 роки (10 календарних днів щорічної відпустки за 2020 рік, 30 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки за 2021 рік, 23 календарних дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2022 рік, 3 календарних дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік, 4 календарних дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік). Зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому, виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 за невикористану ним відпустку за період 2020 - 2022 роки (10 календарних днів щорічної відпустки за 2020 рік, 30 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки за 2021 рік, 23 календарних дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2022 рік, 3 календарних дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік, 4 календарних дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік). Встановлено ОСОБА_1 строк для надання відповідної заяви та доказів про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу - 5 днів з дня ухвалення цього рішення.

До суду надійшла заява, в якій ОСОБА_1 просить стягнути на його користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15400 (п`ятнадцять тисяч чотириста) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому. Розгляд цієї заяви просить провести без участі позивача та/або його уповноваженого представника адвоката Білого В.В.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 призначено до розгляду в судовому засіданні зазначену заяву на 20.02.2024.

До суду надійшли заперечення, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні заяви. Зазначає, що заявлені витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 15400,00 грн є не співмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Не підлягають компенсації витрати позивача, а саме вивчення обставин справи, формування правової позиції, вивчення та аналіз практики Верховного Суду, оскільки вони не є процесуальними діями поза судовим засіданням у розумінні КАС України (як то: складення та подання заяв, скарг, клопотань, заперечень). Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що складання позовної заяви не потребувало значних зусиль, оскільки позовна заява в своїй більшості містить посилання на норми закону, а відповідь на відзив - цитування позиції відповідача та норм закону.

Суд вважає за можливе розглядати заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу в порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку заявленим вимогам, суд зазначає таке.

Положеннями пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат належить:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Визначаючи суму компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав: договір про надання правничої допомоги від 23.10.2023 №б/н; додаток №1 до вказаного договору; акт прийому-передачі наданих послуг №08-02/2024 від 08.02.2024; рахунок на оплату №08/02 від 08.02.2024; платіжну інструкцію №@2PL128724 від 09.02.2024; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1056075; посвідчення адвоката; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000056 від 11.01.2017.

Між адвокатським бюро "ВАЛЕНТИНА БІЛОГО" (адвокатське бюро, виконавець) та позивачем (замовник, клієнт) 23.10.2023 укладено договір про надання правничої допомоги №б/н, відповідно до умов якого:

- клієнт доручає, а адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу та здійснювати представництво інтересів замовника в справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії (пункт 1.1);

- розмір, строки та спосіб винагороди адвокатського бюро визначається додатком 1 до цього договору; вартість послуг може обчислюватись у фіксованому розмірі та/або погодинної ставки (за окремим погодженням сторін з попереднім авансуванням) (підпункт 4.1.1 пункту 4.1);

- за результатами наданих послуг (виконаних робіт) або їх частини сторонами підписується акт прийому-передачі наданих послуг, який є підставою для оплати клієнтом гонорару або його частини; акт є невід`ємною частиною цього договору; обсяги надання послуг, терміни їх оплати визначаються сторонами з урахуванням складності та характеру справи (пункт 4.7);

- цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`зань (пункт 5.1).

За змістом додатку 1 до вказаного договору:

- оплата гонорару клієнтом здійснюється на підставі рахунку, виданого адвокатським бюро на ім`я клієнта;

- оплата гонорару клієнтом здійснюється на банківський рахунок адвокатського бюро та/або готівкою протягом 20 календарних днів з моменту отримання клієнтом рахунку на оплату та підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг;

- правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг №08-02/2024 від 08.02.2024 клієнту у справі №560/19513/23 надано такі послуги:

- вивчення обставин справи щодо не використання відпусток клієнтом; формування правової позиції щодо перспектив судового захисту; складання позовної заяви; вивчення та аналіз правових позицій Верховного Суду у справах з тотожним предметом спору (постанови Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №160/5393/19, від 31.03.2021 у справі №320/3843/20 та від 19.01.2021 у справі №160/10875/19) - розмір гонорару 9000 грн (розмір визначено виходячи з вартості 900 грн за 1 год.; фактичні затрати часу - 10 год.);

- підготовка адвокатського запиту від 30.10.2023 №30-10/2023 - розмір гонорару 400 грн (розмір визначено виходячи з вартості 800 грн за 1 год.; фактичні затрати часу - 0,5 год.);

- підготовка адвокатського запиту від 07.11.2023 №07-11/2023 - розмір гонорару 400 грн (розмір визначено виходячи з вартості 800 грн за 1 год.; фактичні затрати часу - 0,5 год.);

- підготовка та подача відповіді на відзив на позовну заяву - розмір гонорару 3200 грн (розмір визначено виходячи з вартості 800 грн за 1 год.; фактичні затрати часу - 4 год.);

- підготовка заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, оформлення акту приймання-передачі - розмір гонорару 2400 грн (розмір визначено виходячи з вартості 800 грн за 1 год.; фактичні затрати часу - 3 год.).

В акті зазначено, що загальна вартість послуг складає 15400,00 грн.

Позивачу виставлено рахунок №08/02 від 08.02.2024 про сплату 15400,00 грн за надання правової допомоги за договором від 23.10.2023 №б/н.

Згідно з платіжною інструкцією №@2PL128724 від 09.02.2024 позивач сплатив 15400,00 грн.

Оцінюючи подані документи, якими обґрунтовано реальність надання послуг, суд дійшов висновку, що час та види наданих послуг, зазначені в акті прийому-передачі наданих послуг №08-02/2024 від 08.02.2024, є неспівмірними з розглядом справи №560/19513/23.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, суд зазначає, що такий вид правничої послуги, як "складання позовної заяви" включає в себе і ряд інших супутніх послуг таких, як: вивчення обставин справи; формування правової позиції щодо перспектив судового захисту; вивчення та аналіз правових позицій Верховного Суду; підготовка адвокатських запитів. Таким чином, перелічені супутні послуги охоплюються, відповідно, поняттями "складання позовної заяви".

Крім того, предмет спору в цій справі не є значно складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Позивач та його представник не надали обґрунтованих доказів того, що підготовка позовної заяви у справі №560/19513/23 вимагала значного обсягу часу та за своїми характеристиками була віднесена до обсягу складних справ.

Розподілу судових витрат підлягають лише ті витрати, що безпосередньо стосуються судової справи та її предмета, що заперечує зазначення в акті підготовки заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції та оформлення акту приймання-передачі. Крім того, вони складені після ухвалення рішення.

Щодо зазначення в акті про складення відповіді на відзив, суд зазначає, що ця послуга не відповідає критерію "неминучості", оскільки правова позиція позивача, викладена у відповіді на відзив вже була сформована в позовній заяві, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин, спрямованого на заперечення доводів відповідача не надано.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, а саме: виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо); кількості учасників у справі; виходячи з фактично витраченого представником позивача часу, суд вважає розмір вартості наданих послуг, визначених в акті прийому-передачі наданих послуг №08-02/2024 від 08.02.2024, неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, та, відповідно, вимоги про відшкодування 15400,00 грн як витрат на правничу допомогу - необґрунтованими.

Водночас, суд вважає, що співмірною та розумною у цій справі загальною компенсацією вартості наданих адвокатом послуг є сума 2000,00 грн, яку слід стягнути на користь позивача з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу у справі №560/19513/23 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 2000 (дві тисячі) грн за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому (вул. Юхима Сіцінського буд. 12, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 42335958)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк