Справа № 240/30224/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/30224/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Тетяна Олександрівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

20 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 13 жовтня 2023 року у ВП №72645842 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 07 серпня 2020 року набрало законної сили рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі №240/24/19, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 із 17 липня 2018 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі №240/24/19 ГУ ПФУ в Житомирській області проведено перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з 17 липня 2018 року виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат, тобто з 17 липня 2018 року 7446,00 грн (3723,00 грн х 2), з 01 січня 2019 року 8346,00 грн (4173,00 грн х 2) , з 01 січня 2020 року 9446, 00 грн (4723,00 грн. х 2), з 01 вересня 2020 року 10000,00 грн (5000,00 грн. х 2), з 01 грудня 2021 року - 13000,00 грн (6500,00 грн. х 2), з 01 жовтня 2022 року 13400,00 грн (6700, 00 грн. х 2).

На виконання рішення суду нарахована доплата в липні 2023 року в сумі 328740,90 грн.

25 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала до відповідача заяву про прийняття на виконання виконавчий лист №6013 2021 про зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити нарахування та виплату із 17 липня 2018 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

29 серпня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 240/24/19.

ГУ ПФУ в Житомирській області, розглянувши постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 серпня 2023 року ВП№72645842, листом від 13 вересня 2023 року за № 0600-0304-8/96065 повідомило, що на виконання рішення суду нарахована доплата в сумі 328740,90 грн за період з 17 липня 2018 по 30 квітня 2023 року, яка зарахована в липні 2023 року на розрахунковий рахунок пенсіонера, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк».

11 вересня 2023 року державним виконавцем винесено вимогу, відповідно до якої вимагалось у ГУ ПФУ в Житомирській області в п`ятиденний строк з дня отримання вимоги виконати рішення суду та надати підтверджуючі документи про його виконання, зокрема, в частині нарахування та виплати доплати до пенсії в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік.

ГУ ПФУ в Житомирській області, розглянувши вимогу від 08 вересня 2023 року ВП №72645842, листом від 15 вересня 2023 року за № 0600-0304-8/96866 повідомило, що на виконання рішення суду нарахована доплата в сумі 328740,90 грн за період з 17 липня 2018 по 30 квітня 2023 року, яка зарахована в липні 2023 року на розрахунковий рахунок пенсіонера, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», а тому рішення суду виконано добровільно в межах наданих компетенцій та фінансування, у зв`язку з чим просило закінчити виконавче провадження.

11 жовтня 2023 року за вх.28157/14 до відповідача надійшла вимога державного виконавця від 11 жовтня 2023 року, відповідно до якої вимагалося від ГУ ПФУ в Житомирській області в п`ятиденний строк з дня отримання вимоги виконати рішення суду та надати підтверджуючі документи про його виконання, зокрема, в частині нарахування та виплати доплати до пенсії в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік.

13 жовтня 2023 року старший державний виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. прийняв постанову ВП №72645842 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на ГУ ПФУ в Житомирській області за не виконання рішення суду, скільки стягувач повідомив, що рішення суду залишається невиконаним.

ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 17 жовтня 2023 року за № 0600-0304-8/110493, за результатами розгляду вимоги повідомило, що в результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії на даний час становить 20177,74 грн, в тому числі 13400,00 грн підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду (6700 грн х 2). На виконання рішення суду нарахована доплата в сумі 328740,90 грн за період з 17 липня 2018 по 30 квітня 2023 року, яка зарахована в липні 2023 року на розрахунковий рахунок пенсіонера, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк». З 01 травня 2023 року ОСОБА_1 виплачується у розмірі, визначеному на виконання рішення суду. Рішення суду виконано добровільно в межах наданих компетенцій та фінансування, тому у зв`язку з добровільним фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення просили закінчити виконавче провадження.

Вказаний лист відповідач отримав 03 листопада 2023 року, що підтверджується реєстром відправлених листів №4214 від 19 жовтня 2023 року.

Вважаючи постанову ВП № 72645842 про накладення штрафу від 13 жовтня 2023 року протиправною, ГУ ПФУ в Житомирській області подало цей позов до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка є чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 1404-VIIІ).

У відповідності до статті 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень частини 1 статті 13 Закону України № 1404-VIIІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини 1 статті 26 Закону України № 1404-VIIІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 63 Закону України № 1404-VIIІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 1 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом статті 75 Закону України № 1404-VIIІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, правовою підставою накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання останнім судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Отже, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.

Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону України №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Тобто, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Судовим розглядом встановлено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі №240/24/19 ГУ ПФУ в Житомирській області Дяченко Т.В. проведено перерахунок підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, з 17 липня 2018 року виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат, тобто з 17 липня 2018 року 7446,00 грн (3723,00 грн х 2), з 01 січня 2019 року 8346,00 грн (4173,00 грн х 2) , з 01 січня 2020 року 9446,00 грн (4723,00 грн х 2), з 01 вересня 2020 року 10000,00 грн (5000,00 грн х 2), з 01 грудня 2021 року 13000,00 грн (6500,00 грн х 2), з 01 жовтня 2022 року 13400,00 грн (6700,00 грн. х 2).

Вимогою державного виконавця від 11 жовтня 2023 року позивача зобов`язано в 5-денний строк з дня отримання вимоги виконати рішення суду. Тобто визначений відповідачем строк спливав 16 жовтня 2023 року.

Разом з тим, оскільки оскаржувана постанова прийнята відповідачем 13 жовтня 2023 року, тобто до спливу визначеного строку, наданого боржнику вимогою від 11 жовтня 2023 року, який закінчувався 16 жовтня 2023 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про прийняття такої постанови передчасно.

Крім того необхідно врахувати, що на підтвердження виконання рішення суду позивач надав суду перерахунок, проведений 01 листопада 2023 року, згідно якого доплата до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, визначена стягувачу з 01 листопада 2023 року у розмірі 13400,00 грн (6700,00 грн х 2).

З огляду на викладене вбачається, що боржник вчинив дії щодо виконання рішення суду, а відповідач, на порушення наведених вище положень вимог Закону України №1404-VIII, не перевірив цього та не пересвідчився у невиконанні рішення суду.

Зважаючи на наведене, та беручи до уваги, що відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності застосування до ГУ ПФУ в Житомирській області штрафу за невиконання рішення суду саме 13 жовтня 2023 року, тобто до спливу строку ( передчасно), визначеного у вимозі для її виконання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що про необхідність визнання протиправною і скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 13 жовтня 2023 року у ВП №72645842 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.