Справа № 280/6474/23
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 280/6474/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2023р. у справі №280/6474/23
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнання рішення протиправним, скасування та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023р. ОСОБА_1 звернулася за допомогою поштового зв`язку до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - ГУ ПФУ в Чернівецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання рішення протиправним, скасування та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-7/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2023р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/6474/23 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін /а.с. 25-26/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що вона 27.07.2023р. звернулася до органів ПФУ із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, вважає таку відмову необґрунтованою і безпідставною та такою, що порушує її право, тому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 03.08.2023р. №55 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дня звернення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2023р. у справі №280/6474/23 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 03.08.2023р. №55 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ГУ ПФУ в Чернівецькій області судовий збір у розмірі 1073,6грн. (Суддя Артоуз О.О.) /а.с. 118-125/.

Відповідач - ГУ ПФУ в Чернівецькій області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 21.10.2023р. за допомогою системи «Електронний суд», безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу /а.с. 131-133/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Іванов С.М., Чередниченко В.Є. /а.с. 140/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ в Чернівецькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2023р. у справі №280/6474/23 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи /а.с. 141/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 08.11.2023р. /а.с. 143/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023р. у справі №280/6474/23 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Чернівецькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2023р. у справі №280/6474/23 залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги /а.с. 143/.

Відповідачем на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 09.11.2023р. у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги було усунуто /а.с. 146/.

У відповідності до рішення зборів суддів Третього апеляційного адміністративного суду №5 від 30.10.2023р. «Про затвердження складу постійно діючих колегій судів (основний склад та резервні судді) Третього апеляційного адміністративного суду» здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №280/6474/23 відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №280/6474/23 від 07.12.2023р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Чепурнов Д.В., Сафронова С.В. /а.с. 149/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 07.12.2023р. у справі №280/6474/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Чернівецькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2023р. у справі №280/6474/23 /а.с. 150/ і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 02.01.2024р. /а.с. 151/, про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства /а.с. 153, 154, 155/.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 27.07.2023р. із заявою до органів ПФУ щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

01 березня 2003 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище на Конотопець, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.03.2003р. /а.с. 13/.

Рішенням №55 від 03.08.2023р. ГУ ПФУ в Чернівецькій області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 на підставі частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV):

«…пенсію за віком на пільгових умовах призначається після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених робота (Списком №1)

Страховий стаж особи 22 роки 9 місяців 26 днів.

Пільговий стаж особи становить не визначено

за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період навчання та роботи згідно трудової книжки, оскільки прізвище заявниці на титульному аркуші не відповідає паспортним даним та свідоцтву про шлюб;

за доданими документами до пільгового стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно пільгової довідки №125-269 від 26.07.2023р., оскільки довідку підписує заступник голови правління, наказ або доручення про право підпису в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні.

Повідомляємо про необхідність приведення у відповідність прізвища заявниці на титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_2 .

Прийнято рішення у призначенні дострокової пенсії по віку за Списком №1 відмовити, в зв`язку із тим, що заявниця не досягла пенсійного віку визначеного п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відсутністю пільгового стажу» /а.с. 23/.

Позивач не погодившись, з таким рішенням звернулася до суду з адміністративним позовом.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у справі врегульовано нормами Конституції України, нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, незалежно від місця останньої роботи: зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017р. №2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017р. (далі- Закон №2148-VIII) внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV (в редакції Закону від 03.10.2017р. №2148-VIII) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші.

Пунктом 2 розділу XV Закону №1058-ІV (в редакції Закону №2148-VIII) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Таким чином з 01.10.2017р. (дата набрання чинності Закону №2148-VIII, яким були внесені зміни Закону №1058-ІV) порядок призначення пенсій за списком №1, одночасно регламентувався двома нормами права: пунктом «а» ст.13 Закону №1058-ІV та п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV.

Рішенням Конституційного суду України від 23.01.2020р. № 1-р/2020 «У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII» (далі Рішення № 1-р/2020) :

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Конституційний суд України у зазначеному рішенні зробив висновок про те, що

норми ст.13, ч.2 ст.14, пункти «б» «г» статті 54 Закону № 1788 (зі змінами, які були внесені до нього) і якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій ст.8 Конституції України, та порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином з 23.01.2020р. (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. в справі № І-р/2020) діють положення ст.13 Закону №1788-ХІІ в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, при цьому залишилися чинними відповідні положення Закону №1058-IV.

У зв`язку з цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020р. в справі № І-р/2020).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна розбіжність між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий у 50 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду при перегляді зразкової справи дійшла висновку, що таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України»).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду також послалась на правовий висновок, сформульований нею раніше у постанові від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56), згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач у спірних правовідносинах дійшов передчасного висновку про відмову позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах згідно наданих документів у зв`язку з недосягнення віку.

Щодо посилань відповідача про те, що записи в трудовій книжці не зараховані до загального стажу роботи позивача, оскільки прізвище заявниці на титульному аркуші не відповідає паспортним даним та свідоцтву про шлюб.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018р. у справі №687/975/17 (провадження № К/9901/110/17).

Отже у позивача наявна трудова книжка з відповідними записами на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_2 зроблено виправлення прізвища ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , на підставі реєстрації шлюбу та зміни прізвища на Конотопець, що підтверджується актовим записом №89 від 01.03.2003р., про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.03.2003р. /а.с. 14/, яке також було надано до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії, отже позивачу не потрібно додатково підтверджувати підстави зміни прізвища.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи згідно довідки № 125-269 від 26.07.2023р.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Обставина, що професія позивача, на яких вона працює у спірні періоди, відносяться до Списку № 1 пенсійним органом не заперечується.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1-2 Порядку передбачено, що підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та надала на підтвердження стажу роботи, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, копію трудової книжки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії /а.с. 14-18/ та довідку про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній № 125-269 від 26.07.2023 /а.с. 19-20/.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А М.Кузьміна» від 26.07.2023р. №125-269 /а.с. 19-20/, підтверджено, що ОСОБА_1 , з 06.06.2000р.та на теперішній час працює на посаді яка відноситься до Списку№1, дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць: наказ №186 від 29.04.2005р., наказ№149 від 01.07.2015р., наказ №160 від 02.07.2020р. Станом на 30.06.2023р. стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 складає 17 років 05 місяців 12 днів. Довідку підписано заступником Голови Правління-Директором з персоналу Зіновкіним М.В., начальником відділу найму та розвитку персоналу ОСОБА_5 та головним бухгалтером ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Також, з матеріалів справи вбачається, що пенсійним органом проведено перевірку на підставі службової записки від 27.07.2023 №8604/02-16, достовірності наданої до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 позивачем довідки від 26.07.2023р. №125-269 /а.с. 62/.

Відповідно до копії акту про результати перевірки достовірності довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії, виданої ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А М.Кузьміна» , №0800-1102-1/4614 від 10.08.2023р. встановлено, що довідка від 26.07.2023р. №125-269 на ім`я ОСОБА_1 за період з 06.06.2000 по 08.09.2001, з 27.03.2007 по 26.07.2023 відповідає первинним документам ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А М.Кузьміна», /а.с. 79-81/.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що матеріали справи підтверджують, що позивач, працюючи на ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А М.Кузьміна» виконувала роботу, яка передбачена Списком 1.

Таким чином, колегія суддів, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи, та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у цій справі, вважає, що суд першої інстанції, виходячи з принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст.8 Конституції України, усуваючи колізію норм права зробив правильний висновок про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначені позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №1, застосував норму закону, яка не забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність, а тому суд першої інстанції прийняв законне рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №55 від 03.08.2023р. про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача, про призначення пенсії на пільгових умовах із врахуванням висновків суду в даній справі, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 22.09.2023р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2023р. у справі №280/6474/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 21.02.2024р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова