Справа № 460/18209/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2024 року м. Рівне №460/18209/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 2), у якому просить суд:

визнати протиправним рішення відповідача 2 від 15.06.2023 № 61 щодо відмови у призначенні пенсії позивачу за віком зі зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача 1 призначити та виплачувати позивачу з 08.06.2023 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви, вимоги обґрунтовані тим, що позивач, 01.01.2023 досягнув пенсійного віку 54 років та у червні 2023 року звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку. Проте, рішенням відповідача 2, який визначений для розгляду поданих документів за принципом випадковості, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку з мотивів відсутності підтвердження постійного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 3 років. Позивач зазначає, що його проживання в зоні гарантованого добровільного відселення підтверджується в сукупності довідкою № 87-01/1-17 від 01.05.2023 виданої Рівненським державним гуманітарним університетом, довідкою № 26-02 від 30.01.2023 про реєстрацію місця проживання, поясненнями свідків та посвідченням потерпілої особи внаслідок аварії на ЧАЕС (категорія 30). З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

09.08.2023 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що за принципом екстериторіальності, надані позивачем документи із заявами про призначення пенсії розглядались Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке своїм рішенням відмовило позивачу у призначенні пенсії оскільки згідно з поданими документами підтверджено факт проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення - 0 років 4 місяці 6 днів. Зауважує, що відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку мають лише ті особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, і вказана обставина повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Ухвалою суду від 01.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 14.02.2024 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду україни в Рівненській області належним чином засвідчену копію заяви позивача про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку з доданими до неї документами.

15.02.2024 на виконання ухвали суду від Головного управління Пенсійного фонду україни в Рівненській області надійшли витребувані докази.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 20.07.1993.

Довідкою Виконавчого комітету Дубровицької міської ради від 30.01.2023 № 26-02 стверджується, що позивач в період з 1969 по 08.10.1987, з 30.05.1989 по 13.01.1992, з 16.07.1992 по 13.02.1993, з 16.07.1993 по 16.10.1993 був зареєстрований в селі Осова Дубровицього району Рівненської області, яке віднесено до третьої зони забруднення згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно архівної довідки від 01.05.2023 № 87-01/1-17, виданої Рівненським державним гуманітарним університетом:

позивач з 01.09.1986 навчався на денній формі навчання в Рівненському державному педадогічному інституті;

позивачу з 26.06.1987 надано академічну відпустку у зв`язку з призовом в ряди Радянської армії:

позивача з 18.05.1989 переведено на індивідуальний навчальний план у зв`язку з демобілізацією.

Відповідно до вказаної довідки, Рівненський державний гуманіторний університет є правонаступником Рівненського державного педадогічного інституту.

Рішенням відповідача від 15.06.2023 № 61 за результатами розгляду заяви позивача відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання або постійного проживання чи постійного працювання в зоні гарантованого добровільного відселення (до 01.01.1993) не менше 3-х років, який дає право на даний вид пенсії. Крім того, зазначає, що тривалість проживання у зоні відчуження з 26.04.1986 по 31.08.1986 (по день навчання), тобто станом на 01.01.1993 становить 0 років 4 місяці 6 днів.

Не погоджуючись з рішенням органу Пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії від 15.06.2023 № 61, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV, в редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача, вбачається, що останнім не заперечується факт наявності мінімального страхового стажу позивача для призначення пенсії.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

В примітці до пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше (частина друга статті 55 Закону № 796-XII).

Таким чином, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка проживала на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 протягом не менше 3 років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. При цьому постійне проживання такої особи або постійна робота у зазначеній зоні дає особі право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 повні роки проживання або роботи на такій території, але не більше 6 років.

Тобто, максимальна величина зменшення пенсійного віку для особи, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії не може перевищувати 6 років.

Суд зауважує, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням або у зв`язку із роботою в такій місцевості. При цьому, як вбачається зі змісту статті 55 вказаного Закону, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання (роботи) в ній особи.

Оцінюючи обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності у нього права на призначення пенсії по досягненню 56 річного віку (у зв`язку з проживанням станом на 01.01.1993 в зоні гарантованого добровільного відселення повні 3 роки) суд враховує, що Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додається, зокрема, документ, який засвідчує особливий статус особи, а саме посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Судом встановлено, та не заперечується сторонами що до заяви про призначення пенсії від 08.06.2023 позивач додав: довідку про реєстрацію місця проживання від 30.01.2023 № 26-02 видану Виконавчим комітетом Дубровицької міської ради; копію копію посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 20.07.1993 Рівненською обласною державною адміністрацією; трудову книжку серії НОМЕР_2 ; диплом спеціаліста серії НОМЕР_3 ; військовий квиток серії НОМЕР_4 .

Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (частина третя статті 65 Закону № 796-XII).

Копією посвідчення Серія НОМЕР_5 , виданого 20.07.1993 Рівненською обласною державною адміністрацією, підтверджується, що ОСОБА_1 є громадянином, якй постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення. Пред`явник має право на пільги і компенсації, встановлені Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постійно проживають чи проживали на території зони гарантованого добровільного відселення.

За змістом позовної заяви позивач вважає, що наявність у нього статусу громадянина, потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 є підтвердженням того, що станом на 1 січня 1993 року він проживав на радіоактивно забрудненій території, яка належить до зони гарантованого добровільного відселення. Таким чином, вважає, що в нього є право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Згідно з пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яка була чинною на момент видачі позивачу посвідчення серії НОМЕР_1 ) (далі Порядок - № 501) передбачено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 501, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Зазначене кореспондується зі змістом частини третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ, згідно з якою посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 28.03.2018 у справі № 333/2072/17, від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17, від 31.10.2019 у справі № 212/12245/13-а та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні даної справи.

Таким чином, Законом № 796-ХІІ та Порядком № 501 чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 , яке 20.07.1993 видане Рівненською обласною державною адміністрацією підтверджує той факт, що ОСОБА_2 з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 1 січня 1993 року постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, що дає йому право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

За змістом частин третьої та четвертої статті 15 Закону № 796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

На час звернення позивача до суду належність позивача до особи потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії ніким не оспорювалась, посвідчення громадянина, який є потерпілим від Чорнобильської катастрофи не скасовано, не визнано недійсним, а отже є таким, що підлягає для застосування і надання пільг, встановлених Законом № 796-ХІІ. Однією із таких пільг є зменшення віку, необхідного для призначення і виплати пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону № 796-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 11.09.2019 у справі № 205/8713/16-а, від 25.11.2019 у справі № 464/4150/17, від 09.01.2020 у справі № 363/3976/16-а та від 06.04.2020 у справі № 752/15346/17.

Крім того, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання Виконавчого комітету Дубровицької міської ради від 30.01.2023 № 26-02 зареєстрованим місцем проживання позивача з 1969 року по 08.10.1987, з 30.05.1989 по 13.01.1992, з 16.07.1992 по 13.02.1993, з 16.07.1993 по 16.10.1993 є село Осова Дубровицького району Рівненської області.

Доказів того, що вказана довідка Виконавчого комітету Дубровицької міської ради є нечинною (недійсною) матеріали справи не містять.

В силу положень Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23.07.1991, село Осова Дубровицького району Рівненської області належить до зони гарантованого добровільного відселення.

Судом встановлено, що згідно Акту № 1700-1102-1/1798 від 15.03.2023 було проведено перевірку достовірності відомостей, викладених в довідці про факт реєстрації та проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення від 30.01.2023 № 26-02. Перевіркою достовірності відомостей, зазначених у довідці встановлено, що відповідно до:

погосподарської книги № 5 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_6 , в списках членів сім`ї значиться ОСОБА_1 : у графі "Відмітка про тимчасово відсутніх членів сім`ї, повернувся" зазначено - 30.05.1989;

погосподарської книги № 6 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_7 , в списках членів господарства значиться ОСОБА_1 : у графі "відмітка про членів господарства, що зовсім вибули із господарства" зазначено - м. Рівне, 13.01.1992; у графі "Відмітка про осіб, які заново прибули на територію даної сільради" зазначено - 16.07.1992; у графі "Відмітка про членів господарства, що зовсім вибули із господарства" зазначено - 13.02.1993.

Як висновок, перевіркою погосподарських книг за 1986-1995 роки, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований у селі Осова з 01.01.1986 по 08.10.1987, з 30.05.1989 по 13.01.1992, з 16.07.1992 по 13.02.1993.

При цьому, суд критично оцінює доводи відповідачів про те, що позивач не набув права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 № 796-XII з підстав навчання позивача у Рівненському державному педагогічному інституті з місцем розташування в місті Рівне (територія якого не відноситься до зони радіоактивного забруднення), оскільки в силу вимог підпункту 7 пункту 2.1 Порядку № 22-1 при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-XII документами, що підтверджують факт проживання особи на територіях радіоактивного забруднення є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування.

Архівною довідкою Рівненського державного гуманітарного університету від 01.05.2023 № 87-01/1-17 підтверджується, що позивач з 01.09.1986 навчався в Рівненському педагогічному інституті на музично-педагогічному факультеті. Зазначено, що з 26.06.1987 позивачу надано академічну відпустку у зв`язку з призовом в ряди Радянської армії. Надалі, у зв`язку з демобілізацією з рядів Радянської армії позивача поновлено студентом ІІ курсу та переведено на індивідуальний навчальний план.

При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідачів про те, що позивач навчаючись у місті Рівному не проживав у селі Осова, оскільки у справі відсутні безпосередні докази, які б вказували на те, що позивач постійно проживав в іншому населеному пункті, яке не відноситься до території радіоактивного забруднення починаючи з 18.05.1989.

Таким чином, наданими позивачем в сукупності доказами підтверджується факт проживання ОСОБА_3 в зоні гарантованого добровільного відселення повних 3 календарних років станом на 01.01.1993, що дає позивачу право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 повні роки проживання в такій зоні, але не більше 6 років.

Суд звертає увагу на те, що зменшення пенсійного віку на 6 років відповідно до абзацу 4 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ можливе за наявності двох самостійних умов: 1) початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року; 2) проживання щонайменше 3 роки станом на 1 січня 1993 року є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 2 роки проживання, роботи.

Водночас застосування як першої, так і другої умови, можливе у разі постійного проживання особи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року щонайменше 3 роки.

Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що позивач в період з 26.04.1986 по 31.08.1986 проживав у зоні гарантованого добровільного відселення, а відтак має право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки.

Відтак, з урахуванням наведененого, період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 по 31.08.1986, з 26.06.1987 по 30.06.1987, з 30.05.1989 по 13.01.1992, з 16.07.1992 по 13.02.1993 станом на 01.01.1993 складає 3 роки 5 місяців 20 днів.

Відтак, відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ позивач набув право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років, тобто по досягненню 54 річного віку.

Так, станом на дату звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії 08.06.2023 він досягнув 54 річного віку та, відповідно, мав право на призначення пенсії за віком, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.06.2023 № 61 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправним та підлягає скасуванню.

Поряд з цим, пенсія призначається з дня звернення із заявою про призначення пенсії, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (частина перша статті 45 Закону № 1058-IV).

Зважаючи на факт досягнення позивачем 54 річного віку (необхідного для призначення пенсії) 01.01.2023 та звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії 08.06.2023, суд вважає, що ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії з 08.06.2023 з дотриманням строку, встановленого частиною першою статті 45 Закону № 1058-IV.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити повністю.

Суд вважає, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити починаючи із 08 червня 2023 року позивачу пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 07.07.2023 № 60, яка міститься в матеріалах справи, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню в рівних частинах обома відповідачами, до яких задоволені позовні вимоги позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позови ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.06.2023 № 61 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком зі зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 08.06.2023 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_8 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26,м. Дніпро,Дніпропетровська обл.,49094, ЄДРПОУ/РНОКПП 21910427)

Суддя О.В. Поліщук